ÖPVERSIGT AF K. VKTENSK.-AKAD. F(')TIIIAND]. INGÅR 1884, N:0 10, 9 



tillkomst. Om (t och [] lieteckna de tva konstanternas värden 

 i tomrummet, så har Briot funnit de värden G + ÖG och H + 

 SH, hvilka böra ersätta dem i ett etermedium, som blifvit de- 

 formeradt efter 3 mot hvarandra vinkelräta rigtningar, i det 

 medelafståndet mellan molekylerna i dessa rigtningar ändrat sig 

 med respektive värdena d, e och / i förhållande till deras ur- 

 sprungliga valörer. De allmänna uttrycken på de härigenom än- 

 drade värdena af G och // äro, om vi för korthetens skull kalla 

 dem G^ och H^: 



G^ = (1.1^ + r^ + a''-)g + 2(^ + h) (J/*^ + ,,^,2 + j^-.) 

 + h(d + e +f) (^r- + v' + 0-2) 



d -\- e + f , ^ o , oNo 



♦ , + — 4 — - ih^- + ^' + o-y ■> 



hvarest g och h hafva samma betydelse som förut, och 



2.3.5. 7/ / 



Härvid får ej förglömmas, ätt konstanterna ^, A och / en- 

 dast bero af eterns fördelning i tomrummet. 



Beträffande storleken af deformationen utefter axlarne, sä 

 är tydligt att, om man ock förutsätter den vara liten, man dock 

 ej här eger rättighet att supponera det tätheten hos etern ej skulle 

 förändras genom deformationen. Det är tvärtom ganska möjligt, 

 att verkan af deformationen här just består i en förändring af 

 denna täthet. Med andra ord, vi kunna här ej antaga att 



fZ + e + / = O . 



Deremot är det naturligt, att då det gäller amorfa ämnen, hvilka 

 visa lika förhållanden i alla rigtningar, och äfven då det är fråga 

 om kristalliniska, tillhörande det reguliera kristallsystemet, föl- 

 jande relationer skola gälla, nemligen 



d = e=r=f. 



