ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRIIANDLINOAR 1 884, N:0 10. 11 



eller, genom reduktion af termerna inom klammern, slutligen: 

 {^- — [g + 'Ml + {'2(, + 17A + 2M)(.l]} (ma + nb + pc) = O 

 Denna eqvation kan satistieras pa två olika sätt: 



1) genom att taga ina + nb + pc ='0, livilket betecknar 

 ^ransversella vibrationer af obestämd rigtning, således opolariserade 

 ljusvibrationer. Hastigheten med hvilken dessa fortplanta sig i 

 mediet fås, om man sätter ma + nb + pc = O i någon af de tre 

 vilkorseqvationerna. Häraf erliålles 



!^]=g + h + (2g + 9A + 7l)d . 



2) genom att sätta: 



£f^ = g + Sk + (2g + l7/i + 2U)d , 

 hvilken fortplantningshastighet svarar mot den longitudinella 

 vibrationen. Ty om detta värde på i^- insattes i de tre vilkors- 

 eqvationerna, finner man 



a b c 



m n p' 



hvilket visar, att vibrationen är parallel med vågplanets normal. 



Ofvanstående uttryck på fortplantningshastigheterna hos de 

 transversella och longitudinella vibrationerna äro af vågplanets 

 läge oberoende, hvaraf följer att vågytorna, som bestämma strå- 

 larnas rigtning och hastighet, äro sferiska. Detta är icke blott 

 förhållandet hos hvarje amorft medium, utan äfven hos de kri- 

 staller, som tillhöra det reguliera systemet. 



Vi återfinna således hos dessa båda slag af ämnen alla de 

 lagar som gälla för ljusets gång genom tomrummet., med den 

 skilnad blott att fortplantningshastigheterna hafva andra värden 

 än i tomrummet och äfven olika värden för olika ämnen, olik- 

 heter som endast och allenast bero af den för hvarje särskildt 

 ämne karakteristiska storheten d, eller deformationen, hvilken 

 angifver förhållandet mellan den förändring i medelafståndet 

 mellan tvenne etermolekyler, som förorsakas af kroppsmolekylernas 

 närvaro, och detta medelafstånd sjelft. 



Briot har funnit, vid tillämpningen af sin teori på enaxiga 

 kristaller, att endast en af de tvenne ljusvibrationer, som tillhöra 



