22 RUBENSON, OM LJUSETS GANG GENOM ISOTROPISKA ÄMNEN. 



Beteckna vi vidare med 



A — antalet etermolekyler på enhetsvolymen i tomrummet; 



10 = kroppsmolekylens volym; 

 och p = antalet kroppsmolekyler på enhetsvolymen; 

 så fås: 



a + b = A 



och b = jm-A , 



hvaraf a — A{\ — pio) . 



Insättas dessa värden på a och b i eqvationen (5), er- 

 håller man 



üy' 



l_p,„|l_^) 



och således 



ly-^-A^-i)- 



På grund häraf öfvergår eqvationen (4) sid. 14 till följande: 



ä = \[x^~\)n,. (6) 



Qvantiteten k, som ingår i denna formel, mäste vi anse så- 

 som konstant för en och samma kropp under samma aggregations- 

 tillstånd, men den skulle kunna hafva olika värden hos olika 

 kroppar, eller hos samma kropp vid olika aggregationstillstånd '). 

 För vissa gaser kunna vi angifva ett approximativt värde på 

 storheten k.^ Produkten |izr är nemligen detsamma som den s. k. 

 kondensationskoSfficienten, hvars värde finnes uppgifven för åt- 

 skilliga gaser å sid. 226 i O. E. Meyers arbete »Die kinetische 

 Theorie der Gase». I följande tabell har jag infört värdena ä 

 piv och d för sju namngifna gaser, de förra efter Meters tabell, 



Vi kunna a priori inse, att densaniuia måste vara större än 1, eftersom i 

 det förtätade eteriagret den l^raft. som verlvar mellan eterns partiklar, mot- 

 verkas af attraktionen frän krojipsmolekylerna. Vore dea senare af dessa 

 verkningar lika med den förra, skulle Äo ^'^^^ =^ ^- Funnes alls ingen 

 nttraktionsverkan, skulle E^ vaia = /?,. Följaktligen ligger E^ mellan O 

 och £,, hvaraf 7:^1. 



