30 RUBENSON, OM LJUSETS GÅNG GENOM ISOTROPISKA ÄMNEN. 



någon orimlighet att sätta värdet på k lika för vätskor och 

 gaser, så framgår såsom sannolikt resultat af vår undersök- 

 ning, att k har åtminstone i det närmaste ett konstant värde 

 för alla kroppar på vissa undantag när, hvilka möjligen kunna 

 bero af eller sammanhänga med en täthetsförändring, uppkom- 

 men vid kristalliseringen, hvarjemte vi funnit en bestämd skilnad 

 mellan de fasta och flytande kropparnes kondensationskoeffici- 

 enter, hvilka vi kunna anslå i medeltal till högst 0,9 45 för de 

 fasta och 0,7 8 9 för de flytande'). Strängt taget duger det värde, 

 k = 2,5 8 6, vi funnit för gaserna lika litet för flintglas, turmalin och 

 kolsvafla som för de tre förut uteslutna ämnena rubin, diamant 

 och fosfor, men det erfordras icke större ändring än att sätta 

 k = 2,7 4 för att detsamma skall duga för de tre förstnämnda 

 kropparna, ty detta värde på k gifver såsom vilkor 



d < 0,1270. 



Jag återgår nu till tabellen å sidd. 14 och 15 för att när- 

 mare granska värdena på d hos olika fasta och flytande ämnen. 

 Ehuru dessa värden icke visa några synnerligen stora olikheter 

 hos kroppar af olika täthet, Hnner man dock vid närmare skär- 

 skådande^ en väl icke alldeles regulier stigning, när tätheten 

 ökas. Följande empiriska formel torde bäst återgifva det sam- 

 band, som eger rum mellan d och q, nemligen 



d = c]/q. (11) 



1 följande tabell ttnner man de ur talen i tabellen å sidd. 

 14 och 15 medelst denna formel beräknade värden på kon- 

 stanten c. 



') Vi skola dock i det följande se, att- de fasta kropparna sannolikt ej hafva 

 sä stor kondensatiunskoéfticieut som den hiir antagna 0,945. 



