32 RUBENSON, OM LJUSETS GANG GENOM ISOTROPISKA ÄMNEN. 



eller 



Q = 32. 



Men som ingen känd kropp har sa stor specifik vigt, lägger 

 ingen känd kropps täthet ett absolut hinder i vägen för ljusets 

 genomgång. 



Icke desto mindre äro alla kroppar af något större specifik 

 vigt ogenomskinliga, ehuruväl å andra sidan ingalunda gäller, 

 att alla lättare kroppar äro genomskinliga. Man torde kunna 

 antaga, att en specifik vigt af 5 eller 6 och derutöfver gör 

 kroppen ogenomtränglig för ljuset, så framt densamma icke har 

 formen af en ytterst tunn lamell, i hvilket fall ljuset kan pas- 

 sera genom honom, äfven om hans specifika vigt öfverstiger 10, 

 såsom man t. ex. vet vara förhållandet med silfver. Erfaren- 

 heten synes således visserligen bekräfta hvad vi ofvan funnit i 

 så måtto, att alla kroppar i ytterst tunna lager äro genomskin- 

 liga, men å andra sidan genom de tätare ämnenas ogenomskin- 

 lighet i allmänhet knappast tala till förmån för det resultat, 

 hvartill vi ofvan kommit. Emellertid bör läggas märke till, att 

 vi i ofvanstående kalkyler förutsatt det mediet icke absorberar 

 ljuset. När detta inträfi:ar, hvilket i större eller mindre grad 

 eger rum hos alla kroppar, minskas icke blott ljusstyrkan, allt 

 efter som ljuset framtränger genom ämnet, utan bör äfven eterns 

 elasticitet undergå en förminskning. Absorptionen måste nem- 

 ligen tänkas vara förorsakad af kroppsmolekylernas närvaro och 

 följaktligen ega rum i det dem omgifvande förtätade eterlagret, 

 men icke i den intermolekylära etern. Som nu, vidare absorp- 

 tionen yttrar sig i en förminskning af etermolekylernas utslag, 

 så måste etermolekylerna i det förtätade lagret genom sjelfva 

 absorptionen erfara ett hinder i deras fria rörelse, som ej drabbar 

 den intermolekylära eterns molekyler. Låtom oss derföre tillse, 

 om genom absorptionen fortplantningshastigheten kan minskas 

 ända till O, hvaraf en komplett ogenomskinlighet skulle blifva 

 följden. 



