36 RUBENSON, OM LJUSETS GÅNG GEKOM IS0TB.0P1SKA ÄMNEN. 



således brytningsförhållandet och följaktligen äfven cl oberoende 

 af tätheten. Häraf kunna vi sluta, att formeln (11) ej gäller 

 obegränsadt för fasta och flytande kroppar; när ämnets täthet 

 uppnår eller öfverstiger en viss gräns, är den tydligen origtig. 

 Vi skola längre ned söka approximativt bestämma denna gräns. 



Emedan absorptionskoefficienten hos ogenomskinliga ämnen 

 är mycket stor, kan utan olägenhet formeln (13) på dem an- 

 vändas för beräkning af ptf. För ämnen i sist anförda tabell 

 fås enligt denna beräkning de värden på pw, som anföras i 5:te 

 kolumnen. Medelvärdet pio = 0,9360, gällande för de ogenom- 

 skinliga ämnena, är antagligen för stort för genomskinliga äm- 

 nen, hvarföre, om vi beräkna k för dessa senare med detta 

 värde på kondensationsk-oefficienten, vi måste erhålla ett minimi- 

 värde på k. Resultatet af denna kalkyl är meddeladt i föl- 

 jande tabell. 





pw — 



= 0,9360 



Rubin 



k ^ 



- «i, 7 3 



Flintglas 





3,1 1 



Diamant 





(8,85) 



Flusspat 





2,22 



Turmalin 





3,0 6 



Spegelglas 





2,5 9 



Stensalt 





2,63 



Fosfor 





(5,99) 



Bittersalt 





2,3 



Bernsten 





2,59 





Med 



2,78. 



Medeltalet 2,7 8 är ett nedre gränsvärde på k i medeltal för 

 de fasta genomskinliga kropparne. Redan förut hafva vi er- 

 hållit ett öfre gränsvärde för samma storhet, i det vi utgingo 

 från den suppositionen, att kondensationskoéfficienten var den- 

 samma som hos vätskorna. Detta öfre gränsvärde befanns 

 = 4,35 (se sid. 27). Antaga vi det verkliga värdet på k vara 

 aritmetiska mediet mellan båda gränsvärdena, fås k = 3,5 7, så- 



