42 RUBENSOJv, OM LJUSETS GÄNG GENOM ISOTROPISKA ÄMNEN. 



inedium 0,o8i2. Af denna orsak liar jag adopterat flusspatens 

 t-värde 0,08 17 såsom värde på c\. Maximivalören på e blir 

 med detta antagande 0, 1333 ocli denna uppnås icke hos mer än 

 enda kropp, nemligen svafvelkisen, för hvilken således k^ och K 

 icke låta beräkna sig efter ofvan angifna metod. 



Antagande på förut anförda grunder, att formeln (11) gäller 

 äfven för ogenomskinliga ämnen med mindre specifik vigt än 

 7,5, har jag vidare beräknat K och k^ för sådana ämnen. Re- 

 sultaten återfinnas i tabellerna å sidd. 34 och 35. 



Jag skall nu öfvergå till beräkning af kondensationskoef- 

 ficienten pto för hvarje särskildt ämne. Med kännedom af k^^ 

 sker detta lätt förmedelst formeln (12), som kan skrifvas 



5d 

 1 * 



jno = 



1 k 



— 1 c 



'-rr- 



k ' 6'j 



öd Cyk 

 c ■ /c — 1 



bc^k 



k--\ 



Men äfven utan att på förhand hafva beräknat Ä-j, kan pic er- 

 hållas blott mail känner ämnets täthet. Af formeln (20) följer 

 nemligen 



1 

 och således 



eller, om konstanternas valörer insättas, 



J>W = 0,6 6 B f/^, " (22) 



förmedelst hvilken formel kondensationskoefficienterna blifvit be- 

 räknade i tabellen å sidd. 39 och 40 för de genomskinliga fasta och 

 flytande ämnena med undantag af fosforn, hvars stora värde på 

 c icke tillåter formlernas användande, och i tabellerna ä sidd. 34 

 och 35 för de ogenomskinliga ämnena af mindre täthet än det 

 för giltigheten af formeln (11) supponerade gränsvärdet. 



Den noggranhet, hvarmed kondensationskoefficienterna för 

 de särskilda ämnena erhållas, beror helt och hållet på huru nära 

 sifferkoöfficienten i formeln (22) kommer det verkliga värdet af 

 vattnets kondensationskoefficient. Detta åter beror i sin ord- 



