46 RUBENSON, OM LJUSETS GANG GENOM ISOTROPISKA 



ÄMNEN 



Ämnen C 



S 



," 



w 



Animoniakgas NH, 0,ooo265 



462,0 



17 



2,7 c 



Vätgas H.^ (0,000812) 



151,0 



2 



1,0( 



Med. 0,000149. 



I medeltalet ingår icke vätgasen. 



Men om också formeln (25), med förutsatt konstant värde 

 på C, icke är användbar, då man vill jemföra olika gaser med 

 hvarandra, kan den dock göra anspråk på approximativ giltighet 

 för beräkning af d vid olika tätheter hos en och samma gas, 

 hvilket lätt kan ådagaläggas med stöd af hvad man förut kän- 

 ner om gasernas brytningsförhållanden. För en gas gäller nem- 

 ligen som bekant, att dess s. k. brytningsförmåga, hvilken vi i 

 det följande beteckna med x, kan med en i allmänhet tillräcklig 

 grad af approximation anses vara konstant, eller oberoende af 

 tätheten. Vi hafva således. 



n^ — 1 



== 



z. 



Q 



1 



71- 



T 



+ -/P 



hvaraf 



1 



och, om man jemför en och samma gas vid olika tätheter, 



1 



d 



'V 1 



+ /. 



+ >t 



Som medelvärde pä x erhåller jag 0,ooo743. Eftersom nu 

 det största värde på q hos någon af de undersökta gaserna 

 understiger 3, det minsta värde på '^/q följaktligen öfverstiger V3, 

 kan X negligeras och man erhåller således 



"ö'^G^ 



d Q 

 c/, " ^1 ' 



hvilket ingenting annat är än eqvationen (25). 



Tänker man sig nu att en gas sammanpressas, tills den 

 erhåller samma täthet som vatten, och dervid förutsätter att 

 gastillståndet bibehålies, så får man värdet på d för denna 



