48 KIJBENSON, OM LJUSETS GANG GENOM ISOTROPISKA ÄMNEN. 



rf = C, = ^(l-l) (26) 



eller, 



emedan |j» 



__ Q 



— ? 

 ni 















d = 



m 



IV 



bC 



k 



(27) 



då d betecknar molekylens täthet, när hans massa m tankes iit- 

 hredd öfver verkning ssf er ens volym. Af formeln (27) följer nu 

 att talen i tabellen sid. 45, som angifva C för de olika gaserna, 

 dro inverse proportionella med molekylens täthet, såsom vi de- 

 finierat densamma. Vi hafva ock ur samma formel beräknat 

 dessa tätlieter, hvarvid vi funnit de värden på d, som äro in- 

 förda i nyssnämnda tabells 3:dje kolumn. 



Beträffande gasernas molekylarvolymer eller verkningssferer 

 10, så äro de proportionela med cZ-värdena, såsom förut är vi- 

 sadt (se sid. 24). Deras förhållande kan ock uttryckas genom 

 å och f.1. Ur formeln (27) får man nemligen för tvenne gaser 



IV m ()j // dj 



?t'j m^ S ,«j ' fy 

 Tages vätgasens molekylarvolym till enhet, fås 



a 151,0 ^~ u .„Q. 



?t' = '2- — ^-= ^0,5 .•^. (28) 



Häraf fås de i föregående tabell införda värden på gasernas 

 relativa molekylarvolymer i förhållande till vätgasen. 



Med stöd af dessa tal kunna vi nu undersöka, i h vilket för- 

 hållande molekylarvolymen af en gasformig kemisk förening står 

 till beståndsdelarnes atomvolymer. Vi antaga således först, att 

 atomen af ett enkelt gasformigt element, då det ingår en kemisk 

 förening, deri intager en volym hälften så stor som dess molekylar- 

 volym i fritt tillstånd. För de enkla kroppar, som äro upptagna i 

 tabellen å sid. 45, få vi då följande atomvolymer, om vi beteckna 

 dem med samma tecken som atomvigterna, försedda med en 

 index. 



