ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANULINGAK 1 SSfj, N:0 1. 7 



koniumsuperoxiden, som bereddes af rent sulfat och vätesuper- 

 oxid genom fällning med ammoniak, afgaf vid upphettning i en 

 luftström en betydlig mängd gula ångor, och att dessa icke bil- 

 dades genom oxidation af luftens qväfve visade sig deraf att 

 zirkonsuperoxiden, då den upphettades med surt kaliumsulfat, 

 äfvenledes afgaf röda ångor och salpetersyra. Afven didym- 

 superoxiden afgaf röda ångor. Af denna anledning anser jag 

 mina bestämningar af vatten- och kolsyrehalten värdelösa, hvar- 

 för jag icke anför dem i det följande. 



Jordarterna tillhöra, som bekant, flera olika grupper oxider. 

 Berylljorden är en monoxid. Zirkon- och torjord samt cerioxiden 

 äro dioxider; de öfriga, nämligen de bättre bekanta af dem, äro 

 sesquioxider. Deras förhållande till vätesuperoxiden anföres här 

 i den ordning, som bestämmes af oxidformlerna. Redan i det 

 föregående har jag anfört att berylljordens hydrat icke oxideras 

 af vätesuperoxid, hvarför jag i det följande kommer att först 

 behandla sesquioxiderna och sedan dioxiderna. 



1. Yttriumsuperoxid. En utspädd och neutral lösning af 

 rent yttriumsulfat (Y = 89) blandades med ett stort öfverskott 

 af vätesuperoxid, hvarefter ammoniak tillsattes. En volyminös 

 hvit fällning erhölls, hvilken efter några minuter afgaf en stor 

 mängd syrgasblåsor. Den uttvättades genom dekantering med 

 vatten. 



A. Fuktig fällning. 



En qvantitet af den i vatten uppslammade fällningen löstes 

 i utspädd svafvelsyra och lösningen titrerades med kameleon, 

 hvarefter den i lösningen qvarvarande ytterjorclen bestämdes. 



Emot 0,6266 gr. Y^O-j svarade 51 cc kameleon eller 0,0684 

 gr. O. 



B. Torkad fällning. 



0,35 15 gr. gaf 0,0208 gr. BaSO^ och 0,226 1 gr. Y2O.J. 



0,3 9 2 gr. löstes i den med svafvelsyra försatta lösningen af 

 2,5427 gr. (NH4)2Fe2S04 + 6H2O. Till titrering erfordrades 

 21,4 cc kameleon. 



