38 JOHANSON, OM SVAMPSLÄGTET TAPHRINA. 



smalare (34 — 38 /.i långa och 7 ^i breda), hvilket antyder ett 

 slags dimorfism, som jag äfven funnit hos T. naiia. 



8. T. betuliua RoSTRUP. 



Tidsskrift for Skovbrug 6, p. 246. (1883) 



Exoascus turgidus Sadeb. Unters, über Pilzg. Exoascus 

 p. 116, fig. 20, och i Rabenh. Krypt.-Fl. ed. 2, B. 1, del 

 2, p. 8. (1884) 



Asci 46 — 54 (x långa, 15 — 20 ^.t breda. Skaftcellerna någon 

 gång omkr. 20 ^m breda och endast 10 /,t höga samt i midten 

 eller vid båda sidorna försedda med små mellan epidermiscel- 

 lerna inskjutande spetsar. 



På Betala odorata Bechst. flerestädes i Jemtland, t. ex. 

 Areskutan, Snasahögen, Storlien, Manshögarne, så väl i dalarne 

 som på fjellen, på hvilka jag fann den ända upp emot björk- 

 regionens gräns; Luleå Lappmark, Qvikkjokk (Lagerheim) ^). 



Det af RoSTRUP gifna namnet T. hetulina måste af prio- 

 ritetsskäl bibehållas. Visserligen finnes äfven en T. Betidcn, 

 men dessa båda namn äro dock ej så lika hvarandra att någon 

 förvexling gerna kan uppkomma, så att det förra för den skuld 

 ej behöfver utbytas mot ett annat. 



9. T. Sadebeckii nov. nom. 



Exoascus flavus Sadeb. Unters, über Pilzg. Exoascus p. 

 116, fig. 21, och i Rabenh. Krypt.-Fl. ed. 2, ,B. 1, del 2, 

 p. 8. (1884) 



Asci 34 — 44 ^t långa, 13 — 17 a breda. 



Stockholm på blad af Ahius glutinosa L. (Eriksson). 



Redan 1879 utdelade Farlow i Ellis' North american 

 fungi N:o 300 en Exoascus flavus, hvilken han sedan i Procee- 

 dings of the American Academy of Arts and Sciences vol. 18, 

 p. 84, 1883, beskref under namn af Tajihrina flava Farlow. 



Den är funnen på Betitla alba i Massachusetts, Nord- 

 amerika, och är en från T. Sadebeckii väl skild art. Då således 

 det yngre namnet, Exoascus flavus Sadeb. måste indragas och 

 ifrågavarande art erhålla ett annat, har jag ansett lämpligt att 

 ') G. Lagerheiji, 1. c. p. 105, 106 och 112. 



