14 EKSTRAND, OM MONONITRO-CU-NAFTOÉSYROR. 



svårlösta, och den kristallmassa, som återstod efter eterns af- 

 destillering, smälte vid 178°. 



-^ Substansen var indifferent och olöslig i alkalikarbonat äfven 

 vid uppvärmning. I natronlut var den vid vanlig temperatur 

 olöslig, men löstes deremot i kokning, och ur den alkaliska lös- 

 ningen utfällde ättiksyra en kristallinisk fällning, som hade 

 nästan samma sraältpunkt som den ursprungliga substansen. 

 Dess sammansättning svarade mot formeln C22HJ4N2O2. 



1) 0,1910 gr. lemnade 0,5438 CO2 = 0,i483 C och 0,o780 



H2O = 0,0086 H. 



2) 0,1326 gr., behandlade enligt KJELDAHLS metod, lem- 

 nade 0,01 13 i N. 



3) 0,1843 gr., omkristalliserade ur alkohol, lemnade 0,52 5 5 



COo = 0,14332 C och 0,0739 H.,0 = 0,0082 H. 







Funnet 











1 



2 



3 



B 



eräknadt 



C 



77,6 



— 



77,8 





78,1 



H 



4,5 



— 



4,4 





4,1 



N 



— 



8,5 



— 





8,3. 



Formeln C22Hj4N202 skulle ock kunna skrifvas 



r TT <^CO_NH. p ^ 



som förklarar dess indifferens och dess förmåga att vid kokning 

 med alkalier återgå till en amidokarbonsyra genom upptagande 

 af 2 mol. HoO. På grund af dess likhet med en af Piutti^) 

 erhållen och med namnet amidohenzoid betecknad förening, har 

 jag valt det motsvarande namnet amido-a-naftoid. En härmed 

 isomer förening synes Rakow.sky-) hafva erhållit genom re- 

 duktion af den vid 228° smältande mononitro-/?-naftoesyran. 

 Den af honom framställda föreningen smälte vid 174° och teck- 

 nades med formeln: 



C10H6NH2CO — CO . NH2C10H6 ; 

 det synes mig dock, som om den af mig antagna formeln, enligt 



1) Berichte d. d. chem. Ges. XVI, 1321. 



2) Berichte d. d. chem. Ges. V, 1020. 



