ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 2. 15 



hvilken äfven amidogruppen spelar en roll vid föreningens bild- 

 ning, vore mera naturlig, då ju den ömsesidiga ställningen af 

 amido- och karboxyl-grupperna måste betinga benägenheten för 

 en sådan anhydridbildning som den här ifrågavarande. Af den 

 isomera mononitro-«-naftoesyran af smältpunkten 239° erhåller 

 man nemligen under samma förhållanden en fullt beständig 

 amidosyra. Att också amido-naftoiden uppstår ur en i förstone 

 bildad amidosyra framgår af reduktionsproduktens löslighet i 

 ammoniak, hvilken först efter utfällningen går förlorad. Såsom 

 ofvan nämndes löses amidonaftoiden efter en stunds kokning i 

 svag natronlut, d. v. s. den återgår till amidosyran, men vid 

 utfällning synes amidonaftoiden åter uppstå. Det ser derför ut, 

 som om någon amidonaftoesyra ej skulle kunna erhållas i fritt 

 tillstånd ur mononitro-a-naftoesyran af smältpunkten 215°, emedan 

 densamma i frigöringsögonblicket afgifver vatten och öfvergår 

 till amidonaftoid. 



Amidonaftoiden löste sig något i kokande vatten samt tem- 

 ligen lätt i varm sprit, hvarur den vid afsvalning kristalliserade 

 i fina något brunfärgade nålar, som smälte vid 178° — 179° 

 (okorrig). Den sublimerade i gula nålar likaledes af smält- 

 punkten 178° — 179°. Vid amidonaftoidens kokning med kon- 

 centrerad klorvätesyra bildades ej någon klorväte-förening, ty 

 ehuru amidonaftoiden löste sig i den kokande syran, utkristalli- 

 serade den vid afsvalning oförändrad derur. Ej heller med svaf- 

 velsyra bildade den någon förening, utan kristalliserade oför- 

 ändrad äfven ur svafvelsyrelösningen. 



För att utröna nitrogruppens sannolika ställning i den of- 

 vannämnda mononitro-a-naftoesyran hafva åtskilliga försök blifvit 

 utförda. Nitronaftoesyran oxiderades i starkt alkalisk lösning 

 med kaliumpermanganat vid vattenbadsvärme, ända tills den 

 röda färgen ej längre försvann, och lösningen affärgades sedan 

 med ferrosulfat, och filtratet öfvermättades med svafvelsyra. I 

 den sura lösningen uppstod en kristallinisk fällning, hvilken 

 löstes i kokande vatten och vid afsvalning utkristalliserade i 



