46 FLINK, UNDERSÖKNING AF EN SERIE DIOPSIDVARIETETER. 



På alla hittills närmare undersökta pyroxenvarieteter liar 

 vinkeln mellan basis och ortopinakoidet varit större än den 

 mellan ortodomat och samma pinakoid, och så beskaffade äro 

 äfven Sjögrens vinkeluppgifter. Men nu hefinnes för här af- 

 liandlade varietet förhållandet vara just det motsatta. Af blotta 

 mätningar utan ett samtidigt rådfrågande hos den optiska ori- 

 enteringen måste en förväxling af här påpekade art blifva en 

 följd. Om Sjögren således ansett hvad som verkligen är orto- 

 domat vara basis, då måste ock ytan P blifva hans allmänt 

 uppträdande klinodoma P oo. Men å kristallens motsatta sida 

 finnes ingen yta, som i så fall kan tagas för grundpyramiden 

 P, som han dock »ganska ofta funnit såsom en smal afstymp- 

 ning af kombinationskanten (010 : 101)». När denna uppgift 

 sålunda tillkommer, gifves enligt mitt förmenande ingen annan 

 förklaring än den, att hvad Sjögren på en kristall ansett vara 

 basis, har han på en annan ansett vara ortodomat. Detta blir 

 ock en följd, om man konseqvent låter de två ytornas relativa 

 storlek fälla utslaget, så som Sjögren synes vara böjd att 

 göra. I regeln är visserligen domat störst, men från den regeln 

 gifvas många undantag. 



Den andra SjÖGREN'ska form, som jag icke återfunnit, är 

 ortoprismat co P3. Utom de åtta kristaller, som vinkeltabellen 

 afser, har jag haft väl 20 andra på goniometern enkom för att 

 söka efter denna form; ty det kan icke alltid efter blotta ögats 

 uppskattning afgöras huruvida en så smal yta, som här sanno- 

 likt vore fråga om, är co P5 eller oo P3. Jag har sökt denna 

 yta derför att den på alla de andra diopsiderna från Nord- 

 marken är den vanligaste prismaytan näst grundprismat oo P. 



Sjögren har icke observerat några tvillingar. Tvilling- 

 bildning är dock hos denna diopsid ingalunda sällsynt. Tvil- 

 lingsytan är ortopinakoidet. Men då basis och ortodomat hafva 

 nära nog samma lutning mot denna yta, så komma tvillingarne 

 ofta att se ut som enkla individer. Högst sällsynta äro sådana 

 tvillingar, der de båda mot hvarandra vända ortodomorna bilda 

 en djupt inspringande vinkel. Endast en sådan är af mig anträffad. 



