48 FLINK, UNDERSÖKNING AF EN SERIE DIOPSIBVARIETETER. 



För bestämmandet af elasticitetsrigtningarne i symmetri- 

 planet slipades ett preparat parallelt med detta plan med bibehål- 

 lande af kristallens yttre begränsning i detsamma. I detta pre- 

 parat mättes på förut anförda sätt vinkeln mellan vertikal- 

 axeln och rigtningen för den minsta elasticiteten. Såsom medium 

 af sex afläsningar mot en af de med vertikalaxeln parallela 

 kanterna (oo P oo) och femtio på likformig gul färg (tinte sen- 

 sible) öfver alla fyra fälten af den BERTRAND'ska plattan, 

 befans nämda vinkel vara 



44' 381/.;. 



TscHERMAK, WiJK och DÖLTER hafva bestämt denna vinkel 

 till respektive 



46° 45', 45° 30'— 46', 46° 30'. 



Den omständigheten att det af mig erhållna värdet låg 

 under 45% medan de af andra uppnådda voro högre än detta 

 gradtal, föranlät mig att låta bereda ännu ett preparat för samma 

 ändamål. Härtill användes en väl utbildad kristall, hvarå på 

 förhand mättes: 



oP : OD P 00 = 74° 31', P CO : CO P oo = 74° 19'. 

 Derpå genomsågades kristallen medelst ett ortodiagonalt snitt, 

 som med oo P oo och P oo bildade vinklar af respektive 45° och 

 601/2°. Parallelt med detta snitt slipades af kristallens ena halfva 

 ett preparat, som i konvergent polariseradt ljus visade den öfver 

 spetsiga bisektrix belägna axelbilden. A kristallens andra halfva, 

 den med toppytorna, slipades ett preparat parallelt med sym- 

 metriplanet. A detta preparat, som oemotsägligt var väl ori- 

 enteradt, mättes vinkeln mellan den spetsiga bisektrix och ver- 

 tikalaxeln och befans den, såsom medium af samma antal lik- 

 artade afläsningar som förut vara 



44° 191/2'. 



Slutligen bestämdes samma vinkel indirekt å ett symmetriplans- 

 preparat slipadt af en tvillingkristall. Den spetsiga vinkel, som 

 rigtningen för den minsta elasticiteten i preparatets ena hälft 

 bildade med rigtningen för den största elasticiteten i den andra 



