50 FLINK, UNDERSÖKNING AF EN SERIE DIOPSIDVARIETETER. 



följd af plattornas tunnliet blef att de mörka parabler, som vid 

 afläsningarne tjena såsom indices, voro temligen breda, men deraf 

 torde dock någon nämnvärd felaktighet icko hafva uppstått. 

 Värre var att plattornas djupt gröna färg åstadkom en stark 

 absorbtion af litionsljuset, livarföre värdena för den röda färgen 

 torde vara minst pålitliga. 



Grönt. Gult. Rödt. 



Spetsiga 61° SP/j' 62° 18' 62^45' 



Trubbiga 123°39V3' 124° 337/ 125° 471/2' 



Verkliga 60° 29' 14" 60° 36' 2" 60° 44' 28" 



TSCHERMAK 



fann för rödt ljus 



2Fa = 60° O'. 



Dispersionen är således i enlighet med formeln 



Q > v- 

 De olika färgernas bissektrices dispergera så att den för 

 rödt bildar en större vinkel med vertikalaxel än den för grönt 

 och skillnaden dem emellan är c:a 



0° 7'/,'. 

 Mellersta brytningsexponenten ß är för 



grönt gult rödt 



1,72983 1,72428 1,71659. 



TscHERMAK fann för rödt ljus 



/i = 1,701. 



Typus II. 



Kristallerna af denna diopsidtypus skulle vid ytligt betrak- 

 tande kunna tagas för små individer af typus I. Men utom de 

 många och väsentliga egenskaper, hvari dessa båda typer afvika 

 från hvarandra, må äfven framhållas den omständigheten, att 

 båda icke blifvit anträffade tillsammans. Typus II har jag nem- 

 ligen funnit uteslutande sittande å stuffer, som blifvit mig skic- 

 kade med anledning af de vackra kalkspatskaleonedrar, som 

 derpå varit sittande. Ofta äro ock dessa diopsidkristaller, som 

 alltid äro små, sällan öfver en cm. långa och några få mm. i 

 tväi snitt, kringväxta af storspatig, temligen klar kalk, men 



