58 FLINK, UNDERSÖKNING AF EN SERIE DIOPSIDVARIETETER. 



C. Optiska förhållanden. 



I reflekteradt ljus äro äfven dessa kristaller rent svarta, 

 men redan temligen tjocka plattor af mineralet äro genomlysande 

 med djupt grön färg. 



I ett tunnpreparat parallelt med symmetriplanet och med 

 kristallens yttre begränsning i detta plan bibehållen mättes ut- 

 släckningsvinkeln mot en af de med vertikalaxeln parallela kan- 

 terna (oo P oo). Denna vinkel befanns såsom medium af tre 

 identiska afläsningar mot nämda kant och 11 på maximum af 

 utsläckning vara 



4r 40V,o'. 



Ett mot denna svängningsrigtning vinkelrätt preparat visade 

 i polarisationsinstrumentet för konvergent ljus den vanliga axel- 

 bilden öfver den spetsiga bissektrix. Elasticitetsrigtningen, som 

 med vertikalaxeln bildar den funna vinkeln, var således den 

 spetsiga bissektrix och den vinkeln mellan de geometriska ax- 

 lame a och c, inom hvilken den föll, den trubbiga. Härigenom 

 afgjordes äfven för denna typus hvilken af de två förherrskande 

 ändytorna, som var basis och hvilken som var ortodomat. 



Då denna varietet är betydligt mer genomskinlig än den 

 föregående, kunde plattorna för mätningen af de optiska axlarnes 

 vinklar här göras betydligt tjockare än de af typus I, hvari- 

 genom ringsystemet blef tätare och de mörka parablerna skar- 

 pare begränsade och således bättre lämpade för noggranna af- 

 läsningar. Men mineralets starkt gröna färg motverkade äfven 

 här i betydlig grad genomgången af det röda ljuset, hvarföre 

 samma reservation måste göras här som vid föregående varietet, 

 nemligen att uppgifterna för det röda ljuset äro mindre pålitliga. 



De erhållna resultaten för de olika vinklarne äro följande: 



grönt gult rödt 



spetsiga 59° 32V2' 60° 3' 60° 39' 

 trubbiga 122° 22' 123° 32' 124° 58' 



verkliga 59° 6' 59° 11' 59° 18'. 



