ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 2. 63 



Ortoprismat oo P 3 är en vanlig form, som dock sällan är 

 väl utbildad utan smal och obestämdt speglande. 



Klinoprismat oo P3 är något mindre vanlig än föregående 

 och till sin fysiska beskaifenhet lik denna. 



Ortoprismat oo P5 är icke sällsynt, men uppträder oftast 

 endast såsom en ytterst smal afstymning, som nätt och jämt 

 låter bestämma sig. 



Positiva grundpyramiden förekommer å alla kristaller. Den 

 är stundom rätt stor, men medgifver sällan några goda mätnin- 

 gar tillfölje af sin ringa glans. 



Ortodomat P oo är en alltid underordnad yta. Den är van- 

 ligen rå och starkt fårad i klino diagonal rigtning. 



Positiva pyramiden 2P är ganska vanlig, men aldrig mät- 

 bar å reflexionsgoniometer. Den är alltid rå och hvälfd på 

 midten, stundom något glänsande på ytterkanterna. 



Positiva pyramiden ^/2P3 är icke sällsynt, men ytan är 

 aldrig så glänsande, att någon reflexmätning å densamma kan 

 verkställas. 



Ändytorna å dessa kristaller äro således samtliga dåligt ut- 

 bildade och aldrig godt glänsande. Vertikalzoner är deremot a 

 denna typ åtskilligt bättre utbildad än å typus II. Fig. 1. tafl. 1 

 ger en föreställning om dessa kristallers habitus. 

 De iakttagna formerna äro således: 

 6 = ooPoo = 010 

 a = ooPoo = 100 

 c = oP =001 

 p = Poo = 101 

 m = ooP =110 

 / = w P3 = 310 

 7i = oo P3 = 130 

 g = 00 P5 =510 

 s = P =Tll 

 o = 2P - 221 

 k = 3/,P3 —312 

 Tvillingar hafva icke blifvit anträffade. 



