76 FLINK, UNBERSÖKNING AF EN SERIE DIOPSIDVAKIETETER. 



lad an grundprismat, livars kombinationskant med basis den afstym- 

 par. Ytan är här väl speglande, co P har ungefär 3 ggr så stor 

 tvärgenomskäring som dess vertikala utsträckning. Ortoprismat oo P3 

 uppträder med små men starkt glänsande och godt mätbara ytor. 

 Ortopinakoidet är en ganska liten, väl speglande yta, men försedd 

 med svag, vertikal streckning. Negativa pyramiden är närvarande 

 såsom triangulära endast svagt skimrande ytor, som afstympa hör- 

 nena oP : oo P a> : oo P : — P. 



N:o 4. Likaledes en utmärkt kristall af kombinationer: oP, 

 00 P 00, 2P, 3/2^3, P CO, P, 00 P, 00 P3, 00 P 00, — 3/2P3. Basis är 

 stor och jämnare än fallet eljest plägar vara med denna yta, dock 

 ger den inga fullt tillförlitliga mätningsresultat. Symmetriplanet är 

 temligen utveckladt och jämnt men försedd med fin vertikal streck- 

 ning, nästan utan glans. 2P är stor och af nästan ideel beskaffen- 

 het. Det samma är att säga om ^2^^ ^°^^ dock är af mindre ut- 

 sträckning. Ortodomat uppträder såsom en ti-iangulär, högst glän- 

 sande yta mellan föregående form och basis. Positiva grundpyrami- 

 den är observerad endast å denna kristall. Men ytan är här högst 

 fullkommen och temligen stor, sä att den med stor noggrannhet 

 kunnat bestämmas. Den förekommer såsom en någorlunda bred af- 

 stympning af kanten 2P : oP. Grundprismat upjoträder såsom en 

 smal, glänsande afstympning af kanten 2P : oP'. Ortoprismat 00 P3 

 är blott föga utveckladt, men dock bredare än ortopinakoidet, som 

 förefinnes blott såsom en smal afstympning af kombinationen mellan 

 de båda ytorna co P3. Negativa pyramiden — ^2^'^ ^^* endast an- 

 tydningsvis tillstädes. 



N:o 5. Denna kristall har en från de andra temligen afvikande 

 habitus (tafl. II. fig. 3) och är af följande kombination: oP, co P 00, 

 00 P, coPco, 00 P7, 2P, — P, -'%?3, 03 P3. Basis, som här 

 liar relativt mindre utsträckning är ännu ofullkomligare än å förut 

 beskrifna kristaller. Den ser nästan ut som en splittrig brott- 

 yta. Symmetriplanet är stort och försedt med fina strimmor i verti- 

 kal rigtning samt något mer glänsande än å de förra numren. Grund- 

 prismat, som här är förträffligt utbildadt, har sin största utsträckniiig 

 i vertikal rigtning, soui är ungefär den dubbla mot den efter andra 

 zonaxeln. Ortopinakoidet är af ungefär samma storlek och utmärkta 

 glans som föregående form. Klinoprismat co P7 är en för pyroxen 

 ny form. Ytan förekommer ä alla de kristaller som till habitus 

 likna denna. Den är lätt bestämbar genom mätning, ty den är jem- 

 förelsevis bred och ganska glänsande, hvarutinnan den ttll och med 

 öfverträffar klinopinakoidet. 2P är rå och icke mätbar. Negativa 

 grundpyramiden är en smal, glänsande afstympning af kanten 110 : 

 (301 (på framsidan). Negativa pyramiden — V9P3 är ytterst liten och 

 uästan matt. Ortoprismat co P3 förekommer såsom en glänsande 

 strimma mellan 00 P 00 och co P. 



N:o 6. Kombination: oP, 2P, 00 P 00, ^2^3, P 00, 2P 00, 

 — ^/oP3, 00 P. Kristallen är starkt tafvelformig efter basis, som är 

 mycket ojemn. Pyramiden 2P är stor och utmärkt jemn och glän- 



