84 FLINK, UNDERSÖKNING AF EN SERIE DIOPSIDVARIETETER. 



A föregående sidor meddelas en tabellarisk öfversigt af 

 samtliga de å nordmarksdiopsiderna observerade formernas före- 

 komst och vigtigaste fysiska beskaffenhet. Deraf framgår att 

 af de 22 funna formerna förekomma endast 7 å samtliga varie- 

 teterna nemligen: 



ooPoo, coPoo, öoP, oP, Poo, 2P och P. 



Tre former förekomma endast å de fyra typerna: 



ooP3, ooP5 och VoP^. 

 Fyra former förekomma blott å tre typer: 

 ^P3, — P, —'V 2^3 och 2Poo. 



Af de återstående åtta formerna förekommer hvardera 

 blott å en af de fem typerna: 



coP5, 00 P7, Va?^. — 2Poo, 23P, Y3P, _i/gP och Vö^ '^• 



Följande sex former äro nya för diopsid: 



coP5, coP7, y^c/o, — 2Poo, — VgP och Vö? ^■ 



En öfversigt af det zonförhållande, hvari de särskilda ytorna 

 stå till hvarandra, erhålles genom den å tafl. III. fig, 1 meddelade 

 sferiska projektionen. Planet för densamma är en mot verti- 

 kalaxeln normal yta. 



Strechning år vanligast å klinopinakoidet, der den i regeln 

 förekommer hos alla varieteterna med undantag af typus IV. 

 Stundom förekommer en svag streckning äfven på ortopinakoidet, 

 isynnerhet hos de ljusa varieteterna. De smalaste bland pris- 

 maytorna äro likaledes ofta streckade. All streckning å verti- 

 kalzonens ytor förlöper parallelt med denna zons axel. De båda 

 ändytorna basis och ortodomat P 00 äro äfven ofta streckade, 

 den senare alltid i klinodiagonal, den förra än i klinodiagonal, 

 än i ortodiagonal rigtning. Streckning på öfriga ytor uppträder 

 mer sporadiskt så som hos typus V på ytan 2P parallelt med 

 kanten mot 00 P samt å en del underordnade ytor å typus I. 



Med afseende på glansen råder stor olikhet mellan de sär- 

 skilda ytorna och de särskilda typerna. Genomsnittligt kan 



