ÖFYERSIGT af k. VETENSK.-AKAD. FÖKHANULINGAR 1885, N:0 3. 19 



TRUS DE Dacia verkligen är identisk med någon af de tvenne 

 ofvan anförda med samma namn. Att han ej är densamme 

 som dominikanermunken Petrus, livilken skrifvit vita ChristincB 

 Stumhulensis '), torde vara temligen säkert, då denne dels ingen- 

 städes ens antydningsvis uppgifves varit matematiker, dels i 

 framskriden ålder afled redan 1288 -), livilket ej väl ofverens- 

 stämmer med Trithemii nppgift, att lians blomstringstid in- 

 fallit omkring år 1300. Att deremot matematikern Petrus de 

 Dacia tillliört universitetet i Paris synes ganska antagligt på 

 grund deraf att, såsom redan ofvan blifvit nämdt, hans kalen- 

 darium innehåller anteckningar om Parisiska förhållanden, och 

 vinner ännu större sannolikhet genom titeln å ett hans arbete, 

 hvilket här nedan kommer att anföras, och som i en hand- 

 skrift tillskrifves magister Petrus de Dacia honus compotista 

 in villa Parisiensi. Då härtill kommer, att hans lefnad till 

 tiden sammanfaller med Pariserrektorns^, men samtidigt ingen 

 annan med detta namn veterligen funnits i Paris, så torde vi 

 utan vidare, i likhet med föregående biografer, kunna antaga 

 dessa två såsom identiska. Hvad vi sålunda känna om hans 

 lefnadsförhållanden är emellertid det oaktadt ganska ringa. Bu- 

 lbus vet om honom berätta blott att han var canonicus från 

 Ribe i Jylland, att han blef rektor vid Paris' universitet 1326 

 och att han lefde ännu 1347^). Sin egentliga ryktbarhet fick han 

 genom en tvist, som uppstod under hans rektorat, och som ge- 

 nom hans kraftiga ingripande afgjordes till universitetets för- 

 mån. Frågan rörde arfvet efter en af universitetets alumner, 

 hvilket kanikerna i Paris tillegnat sig, under förebärande att 

 den aflidne varit en af kapitlets underlydande. Petrus de 

 Dacia förfäktade emellertid universitetets rätt till arfvet på 

 grund af en Gregorii lX:s bulla, och då kanikerna ej ville gifva 

 efter, exkommunicerade han dem, hvarigenom de tvingades att 



^) Aftryckt i Acta Sanctorum. XXV. Mensis Junii I. 5. Ed. novissima. Pa- 



risiis et Romse 1867, Fol., sid. 231 o. följ. 

 ^) BuDiNSZKY: anf. arb. sid. 223. 

 ') BUL.EAUS: anf. arb. IV, sid. 982. 



