32 L.M.NEUMAN, BIDR. TILL KÄNNEDOMEN AF SÖDRA NORRLANDS FLORA. 



exemplar, hvilka bägge voro lågväxta (15 cm.) och hade 

 bladen starkt krusade och täthåriga. Vid Eriksdal der- 

 emot förekom den ganska talrikt och visade de för var. 

 glahrata AscH. utmärkande karaktererna. Den var nem- 

 ligen närmare 0,7 5 m. hög och bladen voro släta, nästan 

 glatta. Till Tynderö och Skön införd med gräsfrö, till 

 Eriksdal med barlast. 



8. viscosus — på barlastplatserna vid Alnösundet här och der; 

 vid Vifsta va rf ymnig. 



S. vulgaris ß radiatus KOCH^) — på stranden nära Sunds såg- 

 verk. Strålblommorna äro 3 mm. långa och 1 mm. breda, 

 till antalet circa 8 i hvarje korg. Inhemsk. 



Bellis perennis — Sundsvall på norra sidan om ån, Peters- 

 vik, Eriksdal, öfverallt på barlast. 



Erigeron canadensis — Vifsta varf på barlast. 



Galinsoga parviflora Cav. -) — Östrand på barlast. Här- 

 stammar från Peru i Södra Amerika och har derifrån funnit 

 vägen till flera af Europas sjöstäder, såväl i de vestra som 

 i de norra länderna (t. ex. Greifswald i Tyskland, Sorö i 

 Danmark). 



Centaurea scabiosa — i stor mängd på stadsbergets sluttning 

 något vester om Sundsvall. Med all säkerhet inhemsk. 

 Enligt Hartman ej förut iakttagen norr om Helsingland. 



Carduus nutans — Sundsvall och Vifsta varf på barlast. 



') KoCH anser (Synopsis ed. II. pag. 426), att S. silvaticus ß denticulatus 

 Mull., som Wahlenberg (Fl. suec. ed. II. pag. 542) iakttagit på södra 

 Sveriges kuster, är identisk med denne form. 



^) Galinsoga parviflora tillhör en gi'upp Synantheréer (subtribus Heleniem), 

 som icke eger någon i Europa inhemsk art. 



Slägtet Galinsoga Ruiz & Pav. Fl. Peruv. p. 110 igenkännes på sina 

 halfklotformiga, 5 — 6-bladiga holkar, sitt fjälliga blomfäste, sina fätaliga 

 strålblommor (4 — 6), sina kantiga, tilltryckt håriga frukter och sitt s.i fr an- 

 sade, hinnaktiga fjäll bestående foder. 



Ifrågavarande art är 15 — 30 cm. hög. Dess stjelk kantig, från roten 

 grenig; dess blad motsatta, kortskaftade, bredt äggrunda med understundom 

 något hjertlik bas, glest håriga och svagt tandade; blomkorgarne af en ärtas 

 storlek, oftast ensamma på 2—3 cm. långa, sidostälda eller toppstälda, 

 glandelhåriga skaft. Diskblommor gula, strålblommor hvita, de senare 

 mycket små. 



