20 ALEN, a-OXAZONAFTALIN-a-SULFONSYRA. ' 



öfver 300° C.(?). En på detsamma utförd klorbestämning gaf 

 16,2 9 proc. Cl. Troligen var det oren oxazosulfonklorid, som 

 fordrar 14,3 4 proc. Cl. 



Slutligen vill jag i korthet omnämna en tredje metod att 

 reducera a-nitronaftalinsulfonsyra. Cleve har genom inverkan 

 af svafvelamonium öfverfört nitrosyran i motsvarande amido- 

 syra^). Min afsigt har varit att undersöka, huru vida inverkan 

 af tenn och saltsyra på nitrosyran skulle gifva upphof till Cle- 

 VES amidosyra eller möjligen till någon annan reduktionsprodukt 

 (t. ex. en merkaptan). För ändamålet kokade jag nitrosulfon- 

 syran en stund med tenn och saltsyra. Den hvita reaktions- 

 produkten, som bestod af små, fina kristallnålar, syntes vara 

 högst obetydligt löslig i alkohol och i isättika, men olöslig i 

 benzol; den löstes däremot lätt under kolsyreutveckling i kalium- 

 karbonatlösning. Ur kaliumsaltet frigjordes åter syran genom 

 fällning med saltsyra. Den förut hvita syran blef nu violett. 

 Jag ansåg analys vara öfverflödig för att konstatera den af mig 

 erhållna syrans identitet med den af Cleve genom reduktion 

 med svafvelamonium erhållna a-amidonaftalinsulfonnyran. 



1) Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. 1875, N:o 9, sid. 24. 



