22 ARNELL, TVÅ ISOMER A /i-MONOKLORXAFTALIXSULFOXSYROR. 



ställning i denna. Man har då endast att genom en ftalsyre- 

 bestämning afgöra föreningens homo- eller heteronucleala ka- 

 raktär. Till samma resultat leder äfven undersökningen af andra 

 /i-derivat, men det är att antaga att klorsulfonsyrorna, då de 

 på samma gång uppträda i flere isomera modifikationer, skola 

 vara beqvämare att åtskilja med tillhjelp af salternas olika 

 löslighet i vatten och alkohol. 



Dessa äro i korthet de motiv, som ledt mig in på under- 

 sökningen af naftalins klorsulfonsyror. 



Min i början af uppsatsen uttalade förhoppning kan visser- 

 ligen knappt sägas hafva förverkligats, men jag har dock genom 

 sulfonering af /i-monoklornaftalin lyckats framställa och bestämdt 

 karaktärisera tvenne nya monoklorsulfonsyror, af hvilka den ena 

 leder till -i)-- den andra till «-diklornaftalin. Innan jag emeller- 

 tid beskrifver dessa syrors framställande, vill jag i största kort- 

 het redogöra för några andra af mig försökta metoder. 



Ett försök utfördes så att jag inledde en afvägd mängd 

 klor motsv. en molekyl i en conc. vattenlösning af den fria a- 

 eller /i-naftalinsulfonsyran. Härvid visade sig emellerlid kloren 

 verka så starkt oxiderande, att inga bestämbara reaktionspro- 

 dukter kunde isoleras. Sedan den beräknade mängden klor blif- 

 vit inledd, hvarvid syrans lösning antog en mörkt rödbrun färg, 

 tillsattes Bariumkarbonat till full mättning. Bariumsaltet var 

 mörkbrunt och kristalliserade mindre väl. Det öfverfördes emel- 

 lertid till kaliumsalt och detta genom behandling med PCI5 till 

 sulfonklorid. Reaktionsprodukten blef dock alltid klibbig och kunde 

 ej fås att kristallisera. För att dock få någon kännedom om 

 hvad som bildats, gjorde jag en klorbestämning på kaliumsaltet, 

 ehuru det såg ut att vara ganska orent. Analysen angaf 17,.5i 

 proc. klor, under det monoklorsulfonsyra har 14,9 1 och diklor- 

 sulfonsyra 24,o8 proc. klor. Lägges härtill att utbytet alltid 

 var minimalt, så synes att denna metod ej är användbar. Afven 

 då isättika användes som lösningsmedel i stället för vatten blef 

 resultatet detsamma. 



