24 ARNELL, TVl ISOMERA /i-MONOKLORXAFTALINSULFONSYROR. 



Det visade sig emellertid att ej en di- utan en tetra-additions- 

 produkt bildades och att denna med alkoholisk kalilut gaf di- 

 klorsulfonsyra. 



Efter denna korta öfversigt af hvad som förut är gjordt på 

 detta område vill jag nu öfvergå till beskrifningen af de nu af 

 mig framstälda klorsulfonsyrorna. 



Som jag förut nämnt har jag framstält dem genom sulfo- 

 nering af /5-monoklornaftalin. Då denna är ganska besvärlig att 

 framställa, vill jag här meddela mitt förfaringssätt. Jag följde 

 dervid Rimarenkos, af Widman förbättrade metod och skulle 

 jag till WiDMANS föreskrifter endast vilja tillägga att man, när 

 man destillerar sulfonkloriden med PCI5, ej bör arbeta med 

 större mängder än 20 gr. sulfonklorid på en gång. Sulfonklo- 

 riden bör vara omkristalliserad. Som måttstock på hur stort 

 utbytet blir vill jag nämna att jag af 200 gr. kaliumsalt fram- 

 stält 35 gr. ren omkristalliserad monoklornaftalin af smpt 56 — 58°. 



Den sålunda framställda klornaftalinen behandlade jag i 

 2:ne särskilda försök med en blandning af rykande och vanlig 

 conc. svafvelsyra. 



Försök I. Till 10 gram /5-monoklornaftalin sattes 10 gram 

 conc. och 5 gram rykande svafvelsyra. Efter 1 timmes upp- 

 hettning på svafvelsyrebad till 130 — 140° var ännu större delen 

 af klornaftalinen olöst. Temperaturen höjdes småningom till 

 170 — 180° under ytterligare tillsats af 5 gr. rykande svafvelsyra. 

 Klornaftalinen hade nu löst sig fullständigt. Reaktionsproduk- 

 ten utgjordes nu af en sirapstjock vätska, hvilken jag löste i 

 vatten. Lösningen mättades med blykarbonat. Vid utkokning 

 med vatten erhölls nu ett svårlösligt blysalt, hvilket kristalli- 

 serade i tunna, långsträckta, ofullständigt utbildade taflor. 



Blybestämning på blysalt torkadt vid 180°. 



Beräkuadt för 

 (Ci„HyClS03)2Pb CioH5Cl(S03)2Pb Funnet. 



18,27 25,23 21,84. 



Vattenförlusten var 5,6 3 proc. • 



