ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 5, N:0 5. 25 



Af denna analys trodde jag mig kunna sluta att jag er- 

 hållit en blandning af mono- och disulfonsyror, hvarför jag be- 

 slöt göra om sulfoneringen vid lägre temperatur. 



Försök II. Till 12 gr. klornaftalin sattes 28 gr. conc. svaf- 

 velsyra. Efter 4 timmars upphettning på vattenbad och ofta 

 upprepade omskakningar, syntes ännu ingen inverkan hafva egt 

 rum. Först efter tillsats af 15 gr. rykande svafvelsyra i por- 

 tioner af 5 gr. och efter ytterligare uppvärmning på vattenbad 

 i 4 timmar hade klornaftalinen löst sig. 



Rykande svafvelsyra måste således användas vid sulfonering 

 af /?-monoklornaftalin. 



Reaktionsprodukten behandlades nu som i föregående försök 

 och framstäldes blysaltet. En blybestämning på det först ut- 

 kristalliserade angaf 21,7 proc. Pb, vattenförlust vid 180" 5,4 1 proc. 



Det synes således vara af samma sammansättning som det 

 i försök I erhållna. Men utom detta svårlösliga salt erhölls vid 

 detta senare försök ur 3:dje och 4:de moderlutarne ett i vårt- 

 lika aggregat kristalliserande blysalt, hvilket genom sin lättlös- 

 lighet och sitt kristallisationssätt tydligen skilde sig från det 

 förut erhållna. 



Jag behandlade nu dessa salter hvar för sig så som följer. 



Det svårlösliga hlysaltet. Då de båda blybestämningarna 

 ej stämde vare sig med en mono- eller disulfonsyra och det 

 knappt var antagligt att en disulfonsyra kunnat bildas vid för- 

 sök II, så kunde ej här föreligga någon blandning af mono- 

 och disulfonsyradt salt, utan var det antagligen ett basiskt salt. 

 Jag öfverförde derför det svårlösliga blysaltet från båda för- 

 söken till 



Kaliumsalt. Detta är tämligen svårlösligt och kristalliserar 

 i tunna taflor. En kaliumbestämning på vid 180° torkadt salt 

 gaf följande resultat. 



Beräknadt för CjoHgClSOgK. Funnet. 



K 13,93 13,90 och 14,06. 



Vattenförlust 3,7 2 proc. 



