ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 5, N:0 5. 31 



Snitt från den potatisknöl, som gifvit upphof till ofvan 

 nämda grodd, förhålla sig till svafvelsyra på följande sätt. Hos 

 ett snitt, fördt vinkelrätt mot ålroten eller mot det ställe, der 

 de från knölen till grodden gående kärlen, sammanträngas till 

 en smal ring, blifva kärlen och de närmast dessa belägna cel- 

 lerna starkt ljusröda, medan i några parenchymceller deriitanför 

 en svagare om än tydlig ljusröd färg visar sig, och i de celler, 

 som befinna sig på något större afstånd från kärlen, den fram- 

 bragta färgen är högst obetydlig om ens någon. I snitt, tagna 

 i samma rigtning som de förra men förda 3 å 6 mm. innanför 

 sagde ålrot, träffas den ljusröda färgen mer likformigt utbredd 

 i knölens parenchym, med det undantag likvisst, att innanför 

 korken ett 3 mm. bredt bälte uppträder, som är betydligt sva- 

 gare färgadt. I snitt, tagna från den ålroten diametralt mot- 

 satta sidan af knölen och förda på samma afstånd från knölens 

 yta, som ålroten är derifrån belägen, finnes den ljusröda färgen 

 mer likformigt utbredd, än den är pä snitten från ålroten, men 

 är betydligt svagare än längre in i knölen. 



Hos denna potatisknöl såväl som hos alla andra, hvilka af 

 mig undersökts, är det ej en i cellerna utbredd lösning, utan 

 derstädes framkommande, runda eller annorlunda formade klum- 

 par, som vid inverkan af svafvelsyra blifva ljusröda och derpå 

 violetta. De uppstå dessa klumpar, sedan svafvelsyran förstört 

 stärkelsen och andra i cellerna förekommande ämnen, ligga hvar 

 som helst i cellen men mest nära dess vägg och antaga snart 

 en ljusröd färg, hvilken i allmänhet förändras till en violett åt- 

 minstone på de yttre delarna af preparatet, der svafvelsyran 

 kunnat insupa och blanda sig med en större qvantitet vatten. 

 Snart derpå affärgas klumparna och förvandlas ofta till ett gry- 

 nigt ämne utan bestämd contur. Mången skulle kanske vilja 

 påstå, att det ämne, som hos dessa klumpar genom svafvelsyra 

 erhåller en ljusröd färg, ej är något annat än protoplasma eller 

 proteinkorn. Sjelf har jag gjort denna invändning men nödgats 

 förkasta den, emedan l:o den ljusröda färgen, så snart svafvel- 

 syran insupit en behörig mängd vatten, förvandlas till violett, 



