36 THEORIN, NÅGRA VÄXTMIKROKEMISKA ANTECKNINGAR. 



Storande, som de höstetid mogna potatisknölarna, än att det i 

 jorden uppstått af den näring, som från bladen tillförts der be- 

 fintliga växtdelar och i största mängd de nya knölarna. Väl 

 kan det hafva uppstått något solanin redan under denna närings 

 passage genom underjordiska stammar, men eftersom reaktionen 

 på solanin är synnerligt svag i grenarna, på hvilka den något 

 utvecklade knölen sitter, kan det ej vara synnerligt mycket so- 

 lanin, som, sålunda bildadt, kommer knölen till godo. Det allra 

 mesta af en fullvuxen potatisknöls solaninförråd har nog upp- 

 stått i honom sjelf och der bildats såsom en biprodukt, då den 

 från bladen till knölen öfverförda näringen i knölen underkasta- 

 des en kemisk omgestaltning för att der kunna utgöra en pas- 

 sande reservnäring. Också är knölens solaninmängd intimt in- 

 blandad i protoplasman, och det är alltid, såsom vi erinra oss, 

 klumpar, hvilka, innehållande solanin och rester af protoplasman, 

 vid inverkan af svafvelsyra i cellerna färgas röda och derpå 

 violetta. Solanin i frukten torde uppstå under liknande förhål- 

 landen som det i knölen befintliga. 



Sålunda ha vi i solanin exempel på en glycosid, låt vara 

 att den är qväfvehaltig, som alls icke till någon den ringaste 

 mängd framkommer i bladen i samband med der föregående assi- 

 milation utan till sin största qvantitet uppstår under närings- 

 omsättningen dels omedelbart före, dels och detta vanligast vid 

 ämnenas förvandling till reservnäring samt kanske till någon 

 mindre utsträckning bildas vid näringens användning till alstran- 

 det af nya växtdelar, t. ex. hos groddarna. 



Den förmodan förtjenar kanske omtalas, att, då den af svaf- 

 velsyra frambragta röda färgen öfvergår i en violett, det väl är 

 någon solanins sönderdelningsprodukt, som erhåller den senare 

 färgen. 



Convallaria majalis L. 



Såväl Dragendorff (1. c.) som Husemann-Hilgers (die 

 Pflanzenstoffe, Berlin 1882) försäkra, att, om convallamarin i 

 beröring med svafvelsyra utsattes för luftens inverkan, antager 



