44 THEORIN, NÅGRA VÄXTMIKROKEMISKA ANTECKNINGAR. 



från sjelfva den nya knölen: violetta trådar och klumpar, 

 utan att något dem emellan blef färgadt; sclerenchymväggar få 

 omsider en anstrykning af violett, 



från knölens hals: allt innehåll i en cell sammanförs till en 

 klump, som minskas i omfång; denna rödfärgas, men samtidigt 

 uppstår i det återstående cellrummet en rödfärgad vätska; snart 

 blir lösningen rödare än klumpen; endast lösningen men ej klum- 

 pen blir sedan violett och 



från den gamla knölen: (utom i märgen) stark v. f., som 

 uteslutande tillkommer ett ämne i lösning. 



I snitt från en ny knöl af A. Nap. gjorde svafvelsyra sam- 

 tidigt denna inverkan: i celler vid, kring och mellan xylem och 

 phJoemknippena uppstod v. f ej blott hos klumpar utan ock hos 

 en vätska i det öfriga cellrummet; på samma sätt förhöllo sig 

 de större cellerna utanför kärlringen; aconitins större mängd i 

 dessa knölar gör väl, att svafvelsyra upplöser en del deraf; där- 

 emot var färgningen svagare innanför kärlringen. 



Följande lärdomar om aconitin hos A. Camm. och väl san- 

 nolikt äfven hos A. Nap. kunna vi af förestående hemta. Hos 

 såväl den utvuxna stammen som knölen, hvarifrån den kommit, 

 fins aconitin vid och i kärlknippena på våren och försommaren. 

 Högst sannolikt öfvergår det med saftströmmen från den senare 

 till den förra. Äfven torde med safterna aconitin komma in i 

 grenarna och de unga knölarna. Med tystnad torde likväl den 

 möjligheten ej böra förbigås, att en del aconitin på något af 

 eller alla dessa ställen kan hafva uppstått af andra ämnen under 

 saftens passage genom kärlknippet. Hittills har jag afsett en- 

 dast sådana knölar, som saknat rötter, och hos hvilka violett 

 färg framkommer nästan uteslutande i kärlknippenas närhet. 

 Men när knölen utbildat en rot och en finmaskig, stärkelserik 

 väfnad hos honom samtidigt uppstått, visa sig öfverallt i denna 

 väfnad violett färgade klumpar, när svafvelsyra inverkat. Emel- 

 lertid kan skilnaden i storlek emellan en knöl med och en knöl 

 utan rötter vara ganska ringa, och dessirtom sitter den senare 

 högst obetydligt ofvanom den förra. Ingen orsak finnes då till, 



