ÖFVEllSIGT Ar K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 5. 111 



om den ock genom sina stenceller närmar sig dertill. (I öfrigt 

 se Harz d. c, s. 1027.) 



OAPRIFOLIACE^. 

 SAMBUCUS. 



Samhucus niger L. Frukten är en stenfrukt med 3 stenar. 

 Dessa bestå af 3 skikt (fig. 19). — Innerst (närmast fröämnes- 

 rummet) ligger ett skikt, bestående af långa, horisontala celler 

 — således motsvarande A-skiktet hos Geraniacéfrukten — på 

 sina ställen delade, på andra odelade. 



Andra skiktet har långa vertikala celler (motsvarande B- 

 skiktet hos nyssnämda frukt), som förhålla sig på samma sätt. 



Tredje skiktets celler äro kortare än de föregående cellerna, 

 prismatiska och stälda i radiär riktning. 



Alla 3 skikten hafva förvedade, porösa och tjockväggiga 

 celler. Pä såväl längd som tvärsnitt visar stenen utbugtningar. 



Utanför de yttersta skikten på hvar sten ligger ett paren- 

 kymatiskt saftrikt skikt, som utgör sjelfva fruktköttet. Yttre 

 öfverhudens kutikula bildar fina strimmor. 



VIBURNUM. ' 



Vihurniom opidus L. 1860 visade Örsted, att denna växt 

 har stenfrukt och ej bär, som man förut trott. (Videnskabelige 

 Meddelelser fra d. naturhistoriske Förening i Kjöbenhavn). 



Närmast fröämnesrummet ligger ett lager af temligen smala, 

 något långsträckta, horisontala, porösa celler. Derefter kommer 

 ett skikt af korta, porösa, något oregelbundna celler, betydligt 

 vidare än de föregående, med tjocka, vågiga väggar (fig, 20). 

 Det har olika tjocklek på olika ställen. Cellerna i dess yttre 

 del äro större och tunnväggigare än i den inre. Ytterst ligger 

 ett skikt — sjelfva fruktköttet — af stora, tunnväggiga, pa- 

 renkymatiska, saftrika celler, med här och der förekommande 

 stjernforraiga kristallsamlingar. Yttre epidermis har kantiga 

 celler. 



