ÖFVERSIGT AF K. VRTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 5. 127 



muli äro belägna midt för proc. postorbit. oss. front, och på 140 

 (140) mm:s afstånd derifrån. 



Vingbenens bakre kant undertill är en cirkelbåge (90°). 



Hvartdera vingbenets främre lialfva gränsar upptill till os 

 pålat., den bakre utbreder sig uppåt och bakåt öfver os sphen. 



I bakre näsöppningen begränsas ossa pteryg. baktill af vo- 

 mers utbredning, upptill och framtill (snedt uppifrån nedåt) af 

 gombenens superf. nasal, samt längst framtill af vomer, som med 

 10 mm. kilar ned sig mellan dem. Bakre näsöppningens bredd 

 mellan vinklarne mellan vingbenens bakre och nedre vingar är 

 88 (70) mm., öppningens längddiameter midt för samma ställe 

 64 {58) mm. 



OSSA PARIETALIA. 



Ossa parietalia äro tunna isynnerhet på midten, der sub- 

 stansen är kompakt och genomlysande. De äro icke förenade 

 inbördes utan upptaga hela den vertikala väggen af fossa tern- 

 poralis samt böja sig framtill, både upptill och nedtill, så, att 

 de deltaga i bildandet af tinninggroparnas både tak och botten, 

 Hjessbenet har ungefär form af en rektangel, 90 (80) mm. lång, 

 50 (50) mm. hög; dock är den främre kanten starkt urringad. 

 Det förenas upptill med os frontale, som bildar resten af tin- 

 ninggropens tak; baktill med pars squam,. oss. occip.; nedtill 

 dels med j^cifs mast. oss. temp., som bildar större delen af tin- 

 ninggropens botten, dels vid sin främre basvinkel med pars 

 squam. oss. temp., som bildar framkanten af samma botten; 

 framtill dels med os front., dels vid sin främre basvinkel med 

 den lilla del af ala magna oss. sphen., som der går i dagen. 



OSSA FRONTALIA. 



Då kraniet betraktas ofvanifrån, synes af ossa frontalia en- 

 dast en smal och lång kant, som skjuter fram utanför utvidg- 

 ningen af ossa maxillaria superiora. Af denna kant äro längst 

 framtill 15 (15) mm. inkilade mellan det rätvinkliga (något trub- 

 bade) hörnet af os max. sup. (proc. zygom.) och basen af os zygo- 



