12 EDLUND, ELEKTROMOTORISKA KRAFTEN I VOLTAS LJUSBÅGE. 



5. För att afgöra, om konstanten a i föregående formel för 

 det skenbara motståndet i ljusbågen re}3resenterar ett öfvergångs- 

 motstånd, som strömmen erfar vid öfvergången frän elektroden 

 till luften eller från den senare till den förra, eller om den före- 

 ställer en elektromotorisk kraft, som verkar i motsatt rigtning 

 mot strömmen, har FrölIChI) begagnat ett antal observationer, 

 som pä Siemens ocli Halskes laboratorium blifvit anstäldt 

 öfver Voltas ljusbåge. Efter den diskussion, mot hvars rik- 

 tighet dock flera giltiga anmärkningar kunna göras, kommer 

 han till det resultat, att observationerna äro förenliga såväl med 

 det ena som det andra af dessa förklaringssätt, eller ock att a 

 representerar till en del en elektromotorisk kraft och till en del 

 ett öfvergångsmotstånd. KXX a icke uteslutande föreställer en 

 elektromotorisk kraft anser Frölich sannolikt deraf, att denna 

 då skulle uppgå ända till 39 volt, hvilket enligt hans förme- 

 nande är omöjligt, då detta är mer än tiodubbelt af hvad förut 

 bekanta polarisationskrafter belöpa sig till. Härvid torde kunna 

 anmärkas, att den elektromotoriska kraften i ljusbågen icke nöd- 

 vändigt behöfver betraktas såsom följden af galvanisk polarisa- 

 tion, samt föröfrigt att det ingalunda blifvit bevisadt, att de 

 polarisationskrafter, som vi förut känna, äro de största möjliga. 



6. Öfver det skenbara motståndet i ljusbågen har Peukert-) 

 anställt en mängd observationer, hvilka synas hafva blifvit ut- 

 förda med mycken omsorg. Han betjenade sig härvid af en 

 compound-dynamomaskin af Siemens och Halskes konstruktion 

 och den använda strömstyrkan varierade i de olika observations- 

 serierna mellan 10 och 30 amperes. 



Peukert uppmätte potentialskillnaden mellan båda kol- 

 spetsarne och kom till det resultat, att det skenbara motståndet 

 w i ljusbågen uttryckes med eqvationen xv — a -{■ hl. Antager 

 man, att a representerar en elektromotorisk kraft, så finner 

 Peukert, att densamma uppgår till 35 volt.; ett värde så 

 stort, jemfördt med storleken af den största kända polarisations- 



') Elektroteclinisclie Zeitschrift, IV Jahrg. (1883) p. 150. 

 2) Zeitschrift für Elektrotechnik III Jahrg. (1885) p. 111. 



