ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 5, N:0 6. 35 



Sedan qvantiteten a sin {Xv — Z)- blifvit bestämd ur lik- 

 heten (a), erhålles [i^^ omedelbart ur den första af vilkorseqva- 

 tionerna, hvarefter qvantiteten ak sin 2(/Lü — L) erhålles, icke 

 allenast ur den andra, utan äfven ur den tredje af samma lik- 

 heter. Man finner således, med stöd af likheten (b) ett resultat 

 af formen 



itang2(A«-Z)=/, 



der / betecknar en bekant qvantitet. Vidare erhåller man ur 

 den första och den andra af vilkorseqvationerna, då vi med g 

 beteckna en annan bekant qvantitet, 



tång lilv — L) 2 ^ / 



tång (Zu — L) ~ \ — tång {%v — L^- g ' 



ur livilken likhet tång (/lu — L) kan bestämmas; härefter er- 

 hålles % omedelbart, och bör dervid sådant tecken för tång (Iv—L) 

 väljas, som föranleder ett positift värde af 1. 



Man härleder nu utan möda konstanten a ur någon af de 

 sig härtill erbjudande likheterna, t. ex. ur likh. (a). 



Sedan man funnit värden för konstanterna ^f,,' ^' ^ ^^^ ^ 

 återstår bestämningen af de egentliga integrationskonstanterna c 

 och h. Den förra finner man omedelbart ur likheten: 



,^*j(^^j'+2asin(Au-Z^y-|, 



hvarefter h befinnes gifven medelst likheten 



, ido\- a 2«, ^ 



Med hänseende till funktionerna Gq(io) och Gy(w) kan man 

 stanna vid det enkla antagandet att båda två äro konstanter; 

 med dessa kan man nämligen, såsom lätt inses, uppfylla de tvenne 

 vilkoren, som afse Z^^ och Z^^ . Beteckna vi ifrågavarande kon- 

 stanter med g^ och g^ , så träda följande vilkorseqvationer i 

 kraft: 



