54 LINDSTRÖM, GOTLANDS SILURISKA CRUSTACÉER. 



Denna art står mycket nära den föregående, men skiljer sig 

 genom sina regelbundet punkterade rhachissegment, samt pygidiets 

 slutled, livilken liar en insänkning i stället för den lialfmånfor- 

 miga valken hos A. crenata, samt de två mellersta slutspetsarne 

 längre ocli smalare. 



Endast ett enda, men nästan fullständigt exemplar är fun- 

 net i mergelskifFer på stranden af Lilla Carlsö. Det är 19 mm. 

 långt ocli 15 mm. som bredast. 



23. Acidaspis Marklini Angelin. Tafl. XIII, fig. 8, 15, 

 tafl. XVI, fig. 10. Pal. Scand. p. 38, tab. 22, fig. 13. Iden- 

 tisk är Acidaspis multicuspis Angelin, Pal. Se. p. 37, tab. 

 22, tig. 12, af livilken endast glabellan finnes. Det exemplar, 

 som legat till grund för Angelins beskrifning, stämmer full- 

 komligt med liufvudet till det nästan fullständiga exemplar, som 

 sedermera erhållits. Af de i beskrifningen omtalade och i fi- 

 guren endast svagt antydda, många taggarne synas dock icke 

 annat än tre små tuberkler på occipitalringen. En ny figur af 

 Angelins typ för A. multicuspis är lemnad här på tafl. XVI, 

 fig. 10. 



Glabellan är nedtill bred, afsmalnande mot pannan, af de 

 två paren sidoflikar äro de nedersta dubbelt större än de öfre, 

 klubbformigt vidgade utåt, de öfre flikarne äro ovala, riktade 

 snedt utåt och framåt. En bred, svagt bågformig valk går långs 

 med deras utsida och denna valk åtföljes af en ännu smalare. 

 Nackringen är bred med en liten knöl på hvardera sidan och 

 hela hufvudets yta är oregelbundet kornig. Thoraxsegmenten 

 äro tio, rhachis, till sin bredd nära hälften af en pleura, myc- 

 ket starkt hvälfd, med små, oregelbundna knottror. Pleurerna 

 äro vid yttre ändan nedböjda i hvassa, tagglika, bakåt riktade 

 förlängningar, hvilka stundom äro längre än sjelfva pleuran. 

 Två ända till fyra småknölar sitta på oregelbundna afstånd på 

 deras blanka yta och spetsarne äro tätt finknottriga. Pygidiet 

 är sammanvuxet till ett enda stycke af sannolikt tre segment, 

 af hvilka dock endast de två bakersta äro urskiljbara. Det öf- 

 versta, hvars rhachis har sammansmält med det andra, har en 



