ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1885, N:0 6, 67 



är lagom livälfd, nästan jemnbred, med framkanten svagt af- 

 rundad, nästan rak och något insänkt. Sidoknölarne äro fyra, 

 hastigt aftagande i storlek framåt och emellan den första och 

 andra ses en liten utskjutande flik, liksom början till en knöl. 

 Den första är nästan klotrund, ej så bilformigt utdragen som 

 hos de föregående. Den andra knölen är äfven klotformig. 

 Rännan mellan glabellan och kinden är djup, men mycket 

 smal, så att kindens inre sidor nära nog omedelbart beröra knö- 

 larne och sluta sig tätt intill framranden. Fasta kinden of- 

 vanför ögat är bred och jemn, icke bugtad såsom hos Cal. 

 tuberculata och framkanten af pannan är smal, nästan icke 

 framskjutande. Nedersta delen af denna kind, nedanför ögat, 

 är en jemnbred flik, som nederst mot sidorna slutar i en liten 

 trubbig krok. Facialsuturen löper ofvan ögat parallel med gla- 

 bellans sida, och bugtar sig i jemnhöjd med glabellans fram- 

 kant inåt. Nedanför ögat bildar den en regelbundet svängd 

 båge mot sidorna, samt sänker sig mot nedre hörnet, så att den 

 fria kindens nedersta hörn bildar ett trubbigt, i sin spets svagt 

 utskuret hak. En temligen djup ränna följer längs med fasta 

 kindens bakre kant, som mot sidorna bugtar sig bakåt. Rännan 

 ligger innerst tätt intill kindens bakkant, men höjer sig mot 

 sidorna, så att den vid kindens yttersida, der den upphör, står 

 i jemnhöjd med kindens tväraxel. Den bård, som omgifver de 

 fria kindernas framsida, är ovanligt bred, samt föga framstående, 

 enär den endast genom en mycket grund ränna är skild från 

 kinden. Egendomligast af allt är den märkliga ytskulpturen. 

 Glabellan och kinderna betäckas med grofva, i det närmaste 

 lika stora tuberkler, afrundade, med platt topp, samt hela ytan 

 emellan dem ytterst finkornig. På bårdens innersida öfvergå 

 de till tättsittande, fjällika upphöjningar, som skenbart täcka 

 hvarandra och ungefär efter midtellinien af bården öfvergå till 

 långsträckta, naggade kanter och dessa åter till långa skrynklor 

 eller s. k. terrasslinier, hvartill för öfrigt figuren hos Angelin 

 ger antydningar. Kindernas nedre kant är slät. Thoraxseg- 

 menten äro tretton, rhachissegmenten mot sidorna vidgade, platta. 



