70 LINDSTRÖM, GOTLANDS SILURISKA CRUSTaCÉER. 



partiet är äfven stort eller lika stort som afståndet från gla- 

 bellans framkant till den främsta lilla sidoknölen. Fortsättnin- 

 gen af denna fördjupning utefter sidorna bildar den ränna, som 

 skiljer hufvudsköldens breda kant från den fria kinden. Den 

 fasta kindens inre sida utskjuter i en trubbig tagg midt emot gla- 

 bellans andra, stora sidoknöl, och en dylik tagg eller utskjutande 

 vinkel bildar det öfre, inre hörnet af samma kind, nästan i jemn- 

 höjd med glabellans framkant, der den djupa pannrännan fortsätter 

 åt sidorna. Det främre, starkt uppåt och med sin smala kant till- 

 bakavikna pannstycket hos limbus är mot sidorna förtjocknadt 

 i en bred, trubbig, bakåt riktad tagg, som sitter alldeles midt 

 emot den trubbiga vinkeln på kindens inre hörn. Facialsuturen 

 böjer sig ofvan ögat starkt åt sidan, svänger vid kantrännan 

 framåt mot glabellan. Nedanför ögat sänker den sig i en svagt 

 böjd båge till hufvudsköldens nedersta och yttre hörn, der den 

 utlöper, utan att i nämnvärd mon kröka sig eller bilda så- 

 dant hak som hos Cal. tuberculata. Suturen stiger således upp 

 öfver kinden i en högre, diagonal båge än hos andra arter i 

 slägtet och inre kindens form blir följaktligen högre och bredare, 

 samt den yttre fria kinden mindre och smalare. Största bredden 

 af bården ligger åt de nedvikta sidorna, från hufvudet synes endast 

 en smal rand deraf. Rostralskölden är kort på tvären, men hög. 

 Bården i sin helhet beklädes med större och mindre tuberkler, 

 flatkullriga och ett stråk af den bakersta kanten är alldeles 

 slät. Hufvudets yta och glabellan betäckes af likstora, glest sit- 

 tande tuberkler och ytan emellan dessa är ytterst fint gi-anulerad. 



Thorax med 13 leder har rhachissegmenten något bredare 

 midt på, obetydligt afsmalnande mot sidorna, der de äro liksom 

 tvärhuggna och bilda en grund ränna mellan sig och pleurerna. 

 De äro glatta och glänsande med några få korn spridda på 

 stora afstånd öfver ytan. Mot sidorna bildar öfre kanten en 

 kort, trubbig, framåt riktad tand. 



Denna väl karakteriserade art har hittills funnits endast i 

 den äldsta mergelskiffern vid A^isby, der den ej är synnerligt 

 sällsynt. 



