ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 8 5, N:0 6. 71 



Största exemplaret håller i längd 47 mm., bredd 24 mm. 



45. Calymmene intermedia n. Tafl. XV fig. 5 — 12. 



Hufvudskölden har hos de flesta bredden mer än dubbelt öf- 

 verstigande höjden. Glabellan är jemnbred, med jemnt afrundad 

 framkant. Sidoknölarne äro tre, de två bakersta störst, den främsta 

 försvinnande liten. Fasta kinden höjer sig starkt mot ögat, samt 

 är nedåt smal och jemnbred. Facialsuturen nedanför ögat går pa- 

 rallel med- bakre kanten af hufvudskölden, svänger ungefär vid 

 halfva längden nedåt mot yttre hörnspetsen, der den kröker sig i 

 en liten bugt. Fria kinden är stor och bildar inåt en rät vinkel 

 emot facialsuturen, samt omgifves utåt af den tämligen breda sido- 

 bården. Pannstycket framför glabellan är bredt, tunglikt, rakt 

 utstående eller hos ett fåtal svagt uppvikt. Hos större exemplar 

 uppnår det nära glabellans halfva längd. Det är till största 

 delen glatt och finglänsande, först i kanten småkornigt. Rostral- 

 skölden är mycket kort, men af stor höjd, samt i likhet med 

 bården i sin helhet finkornig. Glabellan har glesa, nästan lik- 

 stora knottror, liksom äfven den fasta kindens insida. Det öf- 

 riga af hufvudets uppsida är nästan glatt. 



De tretton thoraxsegmentens rhachis har smala, trinda 

 ringar, något utplattade mot sidorna och öfver midten en smal 

 rad af knottror. 



Längd 80 mm., bredd 35 mm. 



Arten har i talrika exemplar hittats endast i mergelskiffern 

 vid Petesvik i Hablingbo, samt sällsynt i Rhizophyllumkalken 

 på Lau backar och i mergelskiffern ur kanalen i Visne myr i 

 Fardhem. Tillsamman med Hablingboexemplaren finnas, fast 

 sällsyntare, exemplar af en ganska märkvärdig form, hvilken 

 tvifvelsutan tillhör samma art, men måste anses som en di- 

 morphism eller kanske en sexuelt olikdanad form. Att den 

 tillhör samma art torde den fullkomligt likartade thoraxbygg- 

 naden med ringarnes egendomliga ornamentering bevisa, utom 

 det att förmedlande öfvergångar finnas. Det är i hufvudsköl- 

 dens bildning afvikelsen ligger. Pannstycket är starkt uppåt 

 eller till och med bakåt böjdt i en båge, så att en djup och 



