ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 85, N:0 (>. 79 



dade rhachis, pleurerna talrika med bredt bräm och otydliga 

 leder. Från Rhizopliyllurakalken på Laubackar. 



56. Proetus distans n. Tafl. XV, fig. 21. 



Glabellan af afrundad, halft elliptisk form, dess bredd vid 

 basen och dess höjd nära sammanstämmande. Afståndet emellan 

 glabellans främre kant och hufvudsköldens framkant är lika 

 stor med glabellans halfva längd, således större än hos någon 

 annan art af slägtet. Rostralkanten är uppvikt till jemnhöjd 

 med glabellan och närmast innanför löper en grund fåra. Gla- 

 bellan är glatt med otydliga, glest spridda granuleringar. Kin- 

 derna gropiga, groparne stundom ordnade i mot kanterna strå- 

 lande linier. Glabellans längd är 7 mm., bredd vid basen 6 mm., 

 afståndet från hennes spets till rostralkanten 3,5 mm. 



Det typiska exemplaret är funnet vid Länsa på Fårön, 

 men andra med samma slags glabellaform på fragment, som ej 

 visa framkanten och troligen höra till denna art, hafva äfven 

 funnits på Kyrkberget i Visby. Tillsammans med dessa senare 

 funnos äfven pygidier med mycket bred och platt, slät limbus, 

 rhachis stor och upphöjd, med nio breda och tydliga leder. 



57. Proetus acutus n. Tafl. XV, fig. 25. 



Glabellan triangulär med svagt bågböjda sidor, och fram- 

 åt tillspetsad afrundning. Bredden vid basen lika med hela 

 höjden. Den föga kuUriga ytan glest småkornig, de qvarsit- 

 tande fragmenten af kinderna concava, betäckta med ett nät- 

 verk af kantiga gropar, mera jemnstora än de vida mindre 

 och aflånga hos föregående art. Glabellans höjd 7 mm., bredd 

 6 mm. Ett fragment från öfversta kalkstenen vid Likkers- 

 hamn. 



58. Proetus couspersus Angelin. Tafl. XIV, fig. 14. — 

 Forhesia conspersa Angelin 1855. Fal. Scand. p. 23, pl. 17, 

 fig. 6. — Proetus pidcher NiESZKOWSKi 1857, Monogr. d. Tri- 

 lobiten i Archiv für Naturkunde Estlands p. 559, pl. III, fig. 

 12 — 13, hör troligen till denna art. 



Förekommer talrik på flera lokaler inom Östergarns soc- 

 ken, i den lägsta mergelrika kalkstenen, samt dessutom i Kräk- 



