ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 1885, N:0 6. 81 



bakkant, med elfva pleurer på ömse sidor, hvilka utåt begränsas 

 af en temligen jemn ocli slät, samt bred limbus. 



Förekommer ganska talrikt i sandstenen vid Bursviks hamn, 

 i ooliten vid Kätlevik i Vamlingbo, i kalkstenen norr om Hus- 

 rygg nedanför Tore i Vamlingbo, i kalkstenen på Kief i Sundre, 

 i sandsten i stenbrott vid Gannviken i Grötlingbo, samt i öfver- 

 sta kalkstenen på Lilla Carlsö. Äfven i mellersta gotländska 

 kalkstenen vid Visby ha några exemplar funnits. 



Längden af största glabellan 5 mm. bredden 4 mm. 



Jemte de i Bursvikssandstenen mycket allmänna hufvud- 

 sköldarne och pygidierna finnas rätt ofta ett hypostoma, som ej 

 kan hafva tillhört någon annan art än denna. Det är afbil- 

 dadt på tafl. XV, fig. 17 och kommer närmast det, som till- 

 hör Proetus Ryckholtii Barr. (Syst. Sil. Boheme I pl. 15, f. 18) 

 och således afvikande från den vanliga formen inom detta slägte, 

 der spetsiga taggar framskjuta nedtill. 



60. Proetus granulatus n. Tafl. XIV, fig. 13. 

 Glabellan kort och bred, beströdd med fina, tätt sittande 



knottror. Vid basen lika bred som hela höjden. De tre pa- 

 ren intryckta linier likna dem hos Pr. obconicus, isynnerhet 

 de två nedersta, de öfversta bilda raka, icke vinkliga streck. 

 Kinderna ha glesa knottror af samma storlek som glabellans. 

 Limbus är smal och trind, skarpt vågigt strimmig. Från Visby, 

 näst äldsta mergelskiffern (b) vid Snäckgärdet och mellersta kalk- 

 stenen, samt från den öfversta på Kyrkberget i Visby. Längden 

 af en hufvudsköld 6 mm., bredden 10 mm. 



Denna och den följande stå hvarandra mycket nära. Den 

 korta och breda glabellan hos Pr. granulatus, samt dennes 

 platta och jemförelsevis breda limbus bilda åtskilnad. 



61. Proetus verrucosus n. Tafl. XVI, fig. 15. Pr. tuher- 

 culatus LiNDSTR. List of Sil. Foss. Gotl. p. 3, icke Barrande. 



Glabellan konisk, något insvängd på sidorna, förhållandet 

 mellan längden och bredden vid basen såsom 8 till 7. Fram- 

 kanten trubbigt afrundad. Sidolinierna tre par, otydliga och 

 föga djupa. Hennes yta, liksom äfven kindernas, beströdd med 



Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 42. N:o 6. t) 



