92 LINDSTRÖM, GOTLANDS SILURISKA CRUSTACÉER. 



på andra, i samma stycke inneslutna försteningar och till någon 

 del skifferns eget utseende kan afgöra huruvida de verkligen till- 

 hört detta lager eller blifvit hit flyttade från andra håll. Ty 

 det är just från denna strand, som bland de lösa' styckena fun- 

 nits en större mängd undersiluriska former, än från någon annan 

 lokal, arter af slägtena Chasmops, i^saphus, Megalaspis, Ptycho- 

 pyge, Ampyx, Lichas (bland dem Lichas dissidens Beyrich) 

 och lUaenus (111. Maskei Holm bland andra), nästan alla i en 

 grå, något merglig kalksten, erinrande om den Öländska Chas- 

 mopskalken, men antagligen icke från denna. Ett fragment af 

 en stor Remopleurides ligger i ett stycke mergelskiffer, som lik- 

 nar den äldsta gotländska och skalets färg stämmer äfven med 

 de gotländska formernas, men med säkerhet kan ej ännu af- 

 göras huruvida den verkligen är gotländsk. Det torde likaledes 

 vara möjligt att en eller annan af de der löst hittade gotländska 

 formerna — särskildt Calymmene laevis, som hufvudsakligen före- 

 kommer vid Vestergarn — är flyttad från sin ursprungliga lag- 

 ringsort. Vid stranden af Eksta, som visserligen ej hyser mer 

 än tretton arter, är individantalet öfvervägande alla andra lo- 

 kalers. Endast i raergelskiffern vid Petesvik i Hablingbo finner 

 man något liknande, men der är det icke mer än en enda art, 

 Calymmene intermedia, som är så allmän. Detsamma är för- 

 hållandet med Bumastus sulcatus i Follingbo. Anmärkningsvärd 

 är vissa arters och slägtens inskränkta, topiska utbredning. Så 

 finnes ingen enda Lichasart i södra Gotland och Knien Visby — 

 Ostergarn utgör sydgränsen för deras utbredning. A andra sidan 

 finnes intet enda exemplar af Homalonotus norr om linien Rohne- 

 hamn — Eke — Bursvik. 



Närstående arter af ett och samma slägte lefde samtidigt 

 inskränkta inom hvar sitt lilla område. Det lider till exempel 

 intet tvifvel att mergelskifferbäddarne vid Vestergarn, Eksta och 

 Hablingbo tillhöra samma nivå och äro samtidiga aflagringar 

 och likväl ega de hvar sin karakteristiska Calymmene-art, som 

 antingen alls icke förekommer annorstädes eller då endast i ett 

 eller annat exemplar, och på annan lokal än någon af de båda 



