122 ARRHENIUS, FLUIDITETENS INVERKAN PÅ GALV. LEDN. -FÖRMÅGA. 



är större än vattens. Hade Stephan undersökt ännu alkohol- 

 rikare spritlösningar skulle han otvifvelaktigt ha funnit, att en 

 alkohollösning af ett salt alltid leder sämre än motsvarande 

 vattenlösning, oaktadt den förra har mindre friktion än den se- 

 nare. Att så är förhållandet, framgår redan af HiTTORFS un- 

 dersökningar i) och är fullkomligt bekräftadt af E,. Lenz' un- 

 dersökningar-), oaktadt Lenz sjelf ej synes ha fäst något syn- 

 nerligt afseende vid denna omständighet. Föranledd af de undan- 

 tag, som alkohollösningar visa, har jag i ett föregående arbete 2) 

 underkastat sagda ämne en kort granskning pch deraf kommit 

 till den slutsats, att för så vida en elektrolyts joner äro mycket 

 komplicerade och äro jemförbara i storlek med mindre vätske- 

 raassor, måste motstånd och inre friktion förlöpa fullkomligt 

 parallelt; äro deremot jonerna af en infinitesimal litenhet enligt 

 samma jemförelse, så bör ledningsmotståndet hufvudsakligen vara 

 beroende af molekylernas storlek i den ledande vätskan*). Ur 

 detta förhällande låter det skenbara undantaget för alkohollös- 

 ningar lätt förklara sig. Också torde väl det knappast vara 

 tvifvel underkastadt, att den senare åsigten om jonernas storlek 

 är den, som bäst öfverensstämmer med de erfarenheter, man 

 från annat håll hemtat angående molekylära dimensioner. Se- 

 nare fann jag genom samtal med en inom detta område mycket 

 erfaren person, Prof. Ostwald från Riga, att han alls icke 

 trodde på något samband mellan den inre friktionen och lednings- 

 motståndet; och han föreslog mig till och med att utföra en 

 undersökning likartad med den, hvars resultat jag här nedan 

 skall framlägga. Ur en afhandling af R. DE Yries^) framgår 



') PoGGKNDORFFS Anualer Bd. 106, s. 554 (1859). 



2) Mém. de l'Ac. Imp. de Se. de St. Pétersbourg, 7 Ser. T. 30 N:o 9 (1882). 



3) Bihang till K. V.-A:s Handl. Bd. 8, N:o 13, s. 55 (1884), 



"*) För öfrigt är ledniugsförmågaE proportiönel mot de aktiva molekylernas 

 antal, hvilket i sin ordning är beroende på fysiskt-kemiska förhållanden, 

 som utöfva det dominerande inflytandet ä motståndsförhållandena, (Bihang 

 till K. V.-A:s Handl. Bd. 8, N:o 13, s. 58 etc, N:o 14, sidd-..4, 12 etc. 

 1884). 



5) Beiblätter 1885, sid. 160. 



