152 BLADIN, OM DICYaNFENYLHYDRAZIN. 



kussion, hvilken lämpligare kan uppskjutas till ett annat till- 

 fälle, då jag noggrannare hunnit studera hithörande föreningar, 

 vill jag blott angifva den formel, som synes mig vara den sanno- 

 likaste, så väl derför att den på ett fullkomligt tillfredsställande 

 sätt förklarar alla hittills kända fakta, som ock derför att den 

 icke står i strid med något af dera. Denna formel för dicyan- 

 fenylhydrazin är^): 



o o I 1 



C =NH 



CN. 

 Enligt denna blir formeln för föreningen CjoHgN^ följande: 



CgH, — N — N 



NC — C C — CH3 



\ / 



N 



Den skulle således hälla en af tvä atomer kol och tre atomer 

 kväfve bestående sluten ring. 



Är nu denna formel rigtig, så bör nitrilgruppen genom 

 lämplig behandling kunna öfverföras i en karboxylgrupp. Detta 

 kan ock i sjelfva verket lätt göras. 



Nitrilen löses i alkohol och stark kalilut tillsättes. Vid 

 kokning utvecklas strömmar af ammoniak. Kokningen fortsattes 

 så länge, tills ingen ammoniaklukt vidare kännes, och alkoholen 

 afdunstas derpå. Vid neutralisering med klorvätesyra utfalla 



') I sjelfva verket känner man förut tvänne föreningar, för hvilka man upp- 

 ställt analoga formler. Peter Gkiess har nämligen (Ber. D. chem. Ges. 

 XI, s. 1985 (1878)) genom inverkan af cyan på ??i-amidobenzoésyra i vatten- 

 lösning erhållit en förening, som han kallat «cyancarbimidamidobenzoésyra», 



POOTT 

 och för hvilken han uppställt formeln CgH^^^i^o OATH PN ^^^ ^^^~ 



nande behandling af o-amidobenzoesyra har han (1. c.) erhållit eu analog 



förening, hvilken dock genast afger vatten och öfvergår i en anhydrid af 



formeln 



NH — CgH^ — CO 



I ! 



CN • 



CN 



hvilken anhydrid han kallar «bicyanamidobenzoyl''. 



