160 



WNK, OM 



RODONIT 



FRAIs 



r PAJSBERG OCH LANGBAN, 



Röd 



mangankisel 



Pajsbergit 



Bustamit 





Långbana). 





Pajsberg. 



Mexico. 



SiOj 



48,00 





46,46 - 



48,90 



MuO 



49,04 





41,88 



36,06 



FeO 



— 





3,31 



0,81 



CaO 



3,12 





8,13 



14,57 



MgO 



0,2 2 





0,9 1 



— 



100,38 100,69 100,34 



Då rodoniten redan förut dels på grund af dess samman- 

 sättning cell dels tillfölje af rigtningen hös dess genomgångar var 

 betraktad såsom en manganpyroxen, är det lätt förklarligt, om 

 man en tid antog, att rodonitens kristallform i allo var den- 

 samma som pyroxenens. iGELSTRÖM uppgaf endast, att den 

 förekommer alltid kristalliserad i stora rombiska prismor. 



Den förste som underkastade rodoniten en kristallografisk 

 granskning, var H. Dauber. Till hans förfogande stod ej mindre 

 än 34 utvalda kristaller ur D:r Krantz' i Bonn samling. Re- 

 sultatet vardt ock en ganska noggrann bestämning på kristall- 

 form, axelkonstanter och läge för de 7 af honom anträffade 

 ytorna. Det visade sig härvid att rodonitens kristaller tillhörde 

 det asymmetriska systemet och företedde en nära öfverensstämmelse 

 med babingtoniten. Den ställning Dauber gaf åt kristallerna, 

 trängde ock de analogier, som, frånsedt mineralets asymmetriska 

 natur, förefunnos mellan detsamma och den monosymmetriska 

 pyroxenen, i bakgrunden. Enligt denna ställning voro de af ho- 

 nom bestämda formerna följande: 



a 



= 



ooP 



00 



= 



100 



b 



=^ 



coP 



00 



= 



010 



c 



= 



oP 





= 



001 



k 



= 



,P, 



6ö 



= 



loT 



n 



== 



w'P 





= 



110 







= 



,P' 



CO 



= 



011 



s 



= 



'P, 



66 



=^ 



oTi 



') J. J. Berzelius: Schweigg. Journ. 21, 254. 



