[OKSCHAROW, 



Sjögren. 



72° 42' 50" 



72° 49' 



85° m' 



— 



4r 441.; 



41° 56' 



31° 141 V 



31° 15' 



170 FLINK, OM RODONIT FRAN PAJSBEllG OCH LANGBAN. 



anineralet å ena sidan och det monosymmetriska å den andra 

 så får man just genom storleken af dessa vinklar, jemförd med 

 pyroxens, som äro 90°, ett uttryck för den morfotropiska verkan 

 manganens inträde i pyroxenformeln åstadkommit. 



För jemförelse sammanställas här de af mig nyttjade funda- 

 mentalvinklarna med motsvarande, funna af: 

 Dauber, Greg, 



« : s = 78° 42' 30" — — 



« : o -= 72° 36' 30" 72° 44' — 



.s : o = 85° 34' — — 



€ : s = 4V S8\'^' 41° 39' 41° 40 



k:c = SV 13' 30' 31° 12VV 31° 18' 



Möjligtvis komma de af mig erhållna värdena det rätta icke 

 närmare än de öfriga i de fall, der de äro afvikande; dock vill 

 det synas som det ganska rikhaltiga och omvexlande material 

 och de instrumentala hjelpmedel som stått till mitt förfogande 

 icke äro öfverträffade af hvad andra forskare i den vägen haft 

 att tillgå. För öfrigt har, såsom förut antydts, en absolut nog- 

 grann bestämning af axelförhållande etc. icke varit afsigten med 

 denna undersökning. 



De särskilda formtyper, som här skola, hvar för sig, något 

 närmare beskrifvas, äro visserligen icke skarpt begränsade utan 

 utgöra i stället en fortlöpande serie med gradvisa öfvergångar 

 från de enklaste till de mest komplicerade formerna. Men än- 

 dock låter det sig väl göra att särskilja och hålla ut ifrån hvar- 

 andra vissa mer utpreglade och ofta återkommande typer. 



1. Hexuidlik typus (fig. 1, tafl. XVII). 



Hithörande kristaller af enklaste form begränsas enbart af 

 de båda prismaytorna c och h samt af basis a. Dessa tre ytor 

 äro ock för mineralet öfver hufvud de mest dominerande, Pa- 

 rallelt med hvar och en af dem har mineralet spaltbarhet, ty 

 utom de förutnämda genomgångarne efter c ooh b finnes äfven 

 en ehuru långt mindre tydlig efter basis. De båda prismatiska 



