ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLTNGAR 18 8 5, N:0 6. 173 



Icke alltid hafva hithörande kristallei- en lika utsträckning 

 efter båda prismaytorna. Ofta äro de tillplattade efter c och 

 närma sig så de af följande typus. De förekomma endast i den 

 förutnämda svarta dekompositionsprodukten och äro sålunda al- 

 drig omgifna af kalkspat. 



3. Spjutspetsliknande typus (fig.5— 9 tafl. XVII, fig. 1 tafl. XVIII). 



På en och annan efter ytan c starkt tafvelformig kristall 

 återfinnes ännu basis såsom en smal afstympning af den skarpa 

 kombinationskanten mellan c och k. Dylika kristaller (n:o 14, fig. 

 5) kunna betraktas såsom öfvergångsformer mellan föregående ty- 

 pus och den här afsedda. Det karaktäristiska hos denna typus 

 består nemligen deri att basis helt och hållet saknas. I öfrigt 

 återfinnes hos dem ett större eller mindre antal af de hos före- 

 gående typus förekommande ytorna, men aldrig några andra. 

 Endast c och k äro konstanta. Af de öfriga kunna hvilka som 

 helst träda tillbaka. Än saknas båda de vertikala pinakoiden 

 såsom å kristall n:o 1 (fig. 6), än blott det ena och då vanli- 

 gast o (fig. 7, der n likaledes saknas). Försvinner äfven prismat 

 h, så uppstår en sådan spetsig romboederaktig form, som återges 

 af fig. 8. Stundom förekommer en smal afstympning af ytan 

 n å den eljest skarpa kombinationskanten mellan s och k (fig. 9). 



Kristaller af denna utbildningstypus förekomma både i 

 kalkspaten och i den svarta omvandlingsmassan. A senare före- 

 komstsättet äro de ofta rätt stora, stundom ett par centimeter i 

 utsträckning. De äro då ock ofta dunklare till färgen men bättre 

 genomskinliga än de i kalkspat förekommande. 



4. Typus ined förhen^skande basis (tafl. XVIII, fig. 2 — 6). 



Mellan denna och föregående typus förekomma öfvergångs- 

 former sådana som krist. n:ris 21 och 9 (fig. 2 och 3).. Hos 

 dem är ännu en viss tafvelform efter ytan c skönjbar, men basis 

 är åtminstone lika dominerande som nämda prismayta. Hvad 

 som emellertid afgjordt för dera till här afsedda grupp af rodo- 

 nitkristaller, är de å desamma förekommande nya formerna. Här 



