178 FLINK, OM RODONIT FRÅN PAJSBERG OCH LANGBAN. 



andra icke noga. På andra kristaller har jag iakttagit små 

 ytor, h vilka synts ligga nästan i zon mellan t och r. 



Flertalet af de i kalkspat inväxta kristallerna höra till nu 

 beskrifna typus. Ett mindretal och ganska små individer af 

 samma förekomstsätt äro de med följande typus afsedda. 



5. Typus med längdsträchiing efter a : r : b (fig. 7, 8). 



Till denna typus hänförliga kristaller hafva, liksom de af 

 föregående typus, ytan a starkt utbildad, men de äro mer lång- 

 sträckta efter zonen a : r : b, i hvilken zon ytorna här äro vida 

 fullkomligare än å de nyss beskrifna. Således är ytan r, som 

 här i storlek täflar med basis, alltid lika glänsande som denna. 

 Äfven de andra till zonen hörande ytorna, som å föregående 

 typus voro matta, äro här glänsande. Denna typus kan således 

 karaktäriseras genom en förherrskande, väl utbildad och ofta 

 ganska ytrik zon a : r : 6 (se fig. 8), 



Kristallen n:o 24 (fig. 7), som i öfrigt är af en ganska 

 enkel kombination, har en ny yta w. För densamma syntes 

 förefinnas ett zonsamband s : co : r, men å goniometern visade sig 

 detta zonsammanhang mycket tvifvelaktigt i det att vid de båda 

 ytornas s och r justering, halfva bilden af co föll utom tubens 

 synfält. Derföre mättes ytans vinklar mot a och o. Ur de er- 

 hållna värdena beräknades: 



C^ = 73,PV3 



= 323. 



Funnet. 



Beräknad t. 



oj: a ^ 75' 38' 



75° 5' 30" 



w : = 37° 30 Vo' 



38° r 10". 



Fastän nu såväl differensen mellan funna och beräknade 

 värden å vinklarne är temligen betydlig och fastän zonsambandet, 

 som den funna formeln likaledes fordrar, är ganska osäkert, kan 

 dock icke någon annan formel rimligtvis antagas. Ytan är vis- 

 serligen liten, men väl glänsande och skarpt begränsad af de 

 omgifvande, hvilket isynnerhet visar sig under mikroskopet. 



