ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 88 5, N: O 6. 179 



Kristall n:o 3 (fig. 8) är, ehuru liten, förträffligt utbildad 

 och ovanligt ytrik. Den begränsas af icke mindre än 15 par- 

 tialformer nemligen : 



a, r, c, s, i, h, m, o, b, p, q, n, t, f och /. 

 Den nya ytan i ligger i zon mellan k och c. Den är der- 

 före en pyramid af serien ni,P med ?n > 2. Ur värdet af en 

 mätning mot a beräknades ytan till 



i = 4,P = 441. 



Funnet. Beräknadt. 



i:a = 76° 45' 76° 59' 55". 

 Den är starkt streckad parallelt med kanten i : k. 

 Ytan y ligger i zon mellan s och a (till höger upptill), hvar- 

 före den är ett döma af formeln m,F'oo. Den ligger vidare i 

 zon mellan b och k, hvaraf m = 4, alltså: 

 y = 4,P'^=041. 

 Den af Sjögren funna ytan h har jag icke observerat. Ur 

 de af honom anförda mätningarna mot s och o beräknas: 

 h = 7;P4 = 7 . 28 . 16. 



Funnet (af Sjögren). Beräknadt. 



A:s = 52° 7' 51° 50' 20" 



h:o = 62° 49' 62° 54' 50". 



Utom nu omnämnda och bestämda ytor har jag observerat 

 icke så få, som icke kunnat tillförlitligt bestämmas. De hafva 

 antingen varit ytterst små och på samma gång matta eller vid 

 något större utsträckning så rå och ofullkomliga, att de icke 

 gifvit brukbara reflexbilder. En omständighet, som betydligt för- 

 svårar bestämmandet af okända ytor, ligger deri att bindande 

 zonsammanhang så sällan äro att iakttaga. Dock är att för- 

 moda, att då ett än rikare material kan blifva föremål för be- 

 arbetning, en mängd nya former ytterligare skola påfinnas och 

 det ännu så ofullständiga zonsystemet såmedelst kompletteras 

 oeh riktas. Ty det är visst att ännu mycket står att utreda i 

 fråga om detta intressanta minerals morfologi. 



Söker man sammanställa de å rodoniten nu funna ytorna 

 med de å den monosymmetriska pyroxenen förekommande, så 



