180 PLINK, OM RODONIT FRÄN PAJSBERG OCH LANGBAK. 



befinnes att fullt motsvarande former lios de båda mineralen icke 

 äro så särdeles många, men dock talrika nog för att rättfärdiga 

 den här valda uppställningen. Alla ytorna i vertikalzonen i) hos 

 rodoniten hafva sin motsvarighet hos pyroxenen. Vidare före- 

 finnas i denna mineralgrupp ytor som motsvara rodonitens (2,P 

 .2P,) (,P.P,) -/3P, ,P' och 2P', nemligen + 2P, + P, + V3P, 

 — P, — 2P. Liksom de vertikala pinakoiden hos rodoniten 

 innehafva en underordnad ställning så är, och det i ännu högre 

 grad, detsamma fallet med domorna. Då detta slag af ytor hos 

 den monosymmetriska pyroxenen spelar en ganska framstående 

 rol, hafva deremot å rodoniten endast två dylika, högst oansen- 

 liga ytor anträflFats. De hos rodoniten talrika ytorna af formeln 

 mVn hafva egentligen icke någon motsvarighet hos pyroxenen, 

 såvida man icke vill såsom sådan räkna de å denna mineral- 

 grupp förekommande ytorna af formeln ± ^P'« (der m ofta är 

 = 3 eller 5). 



Såsom ledning för bedömandet af kristallernas fullkomlig- 

 het sammanställas här tabellariskt alla de å de 24 kristallerna 

 verkstälda mätningarna. De mindre goda mätningsvärdena 

 äro satta inom klammer och de som tjenat såsom fundamen- 

 talvinklar för axelförhållandet, äro utmärkta med en stjerna. 

 Sällan hafva kristaller så oskadda kunnat lösgöras att mer än 

 ena halfvan blifvit öfrig för mätning, hvadan å samma kristall 

 hvarje vinkel i allmänhet endast kunnat mätas en gång. Der 

 motsatsen någon gång varit fallet, har blott den bästa mätningen 

 medtagits. 



') Med undantag af rf = co 'P2 . 



