38 WIDMAN. OM KUMENYLAKRYLSYRANS ORTODERIVAT. 



fosforsyreanhydrid och analyserades. Efter en vecka eller mer 

 började den slutligen att stelna och bildade därpå en gulhvit 

 fast massa, som smälte vid 70 — 75° C. Analysen gaf följande 

 resultat: 



Funnet. Beräknadt för 



C.jHiiNO^: C,2H,,NBrO,: Ci^HijNBraO^: 



C 45,35 61,80 45,86 36,46 



H 4,54 4,72 3,82 3,29 



Dessa värden visa tillräckligt tydligt, att blott en molekyl 

 bromväte har utträdt ur dibromiden och att således ortonitro- 

 kumenylbromakryhijra har bildats. Då kolhalten stämmer så 

 nära med den härför beräknade, torde knappast några näm- 

 värda mängder dibromid eller propiolsyra finnas närvarande. 

 Den det oaktadt mycket oskarpa smältpunkten synes därför an- 

 tyda att de båda isomererna: 



^ TT /CBr --. CH . COOl^ , ^ „ ^CH = CBr . COOH 



samtidigt hafva uppstått. Sa erhöll äfven Glasera) vid kanel- 

 syredibromidens sönderdelning med alkoholisk kalilut en bland- 

 ning af de båda bromkanelsyrorna. 



Låter man emellertid bromidens alkaliska lösning stå längre, 

 till och med flere månader erhåller man ändock samma resultat. 

 Uppvärmer man åter den nyss beredda lösningen, antager den 

 ^nom några minuter gul färg, men derpä grumlas den straxt af 

 en utfallande, gulfärgad, aromatiskt luktande olja och färgas 

 snart på grund af sönderdelning brun. Försöken att isolera en 

 ortonitrokumenylpropiolsyra hafva därför blifvit utan resultat. I 

 hvarje fall hafva de visat, att ortonitrokumenylakrylsyredibromid 

 mycket svårare än motsvarande kanelsyrederivat afger 2 mole- 

 kyler bromväte. 



Kumindigo (diisopropylindigo). 



Som bekant framstälde Baeyer indigo på det sätt, att 

 han löste ortonitrofenylpropiolsyra i mycket utspädd natronlut, 



') Ann. Chem. Pharm. Bd. 143, p. 330. 



