ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 5, N:0 7. 41 



Funnet. Beräknadt. 



1. 2. 



Ci2 70,25 — 70,24 



Hi5 7,7 3 — 7,3 2 



N — 6,98 6,83 



Oo — — 15,61 



100,00 



I amoniak löser sig amidosyran lätt. Efter amoniakens fri- 

 villiga afdunstiiing i luften, återstå gula kristaller, hvilka äro 

 olösliga i kallt vatten, visa den fria syrans smältpunkt och där- 

 för äro ingenting annat än den fria syran sjelf. Detta förhål- 

 lande synes antyda, att kroppen sjelf i fritt tillstånd är att 

 uppfatta som en saltartad förening, såsom ofvanskrifne formel 

 anger. Med starka mineralsyror förenar sig kroppen till salter, 

 men dessa tåla icke långvarigare upphettning i vattenlösning, 

 utan öfvergä därvid under förlust af vatten i en med karbostyril 

 analog kropp — isopropylkarbostyril, kumostyril. 



Hydrokloratet: ^^^i^<^^^^^ ' ^^^^ + -^H.O . Om 



den fria, gulglänsande syran öfvergjutes med vatten och några 

 droppar saltsyra öfvergår färgen plötsligt i hvit, utan att kri- 

 stallerna lösas. Upphettas blandningen till kokning, går allt i 

 lösning och vid afsvalning afsätta sig i början långa färglösa, 

 ytterst fina nålar, men slutligen stelnar hela massan till en rent 

 hvit kropp. Saltet är svårlösligt i såväl varmt som kallt vatten. 

 Utpressadt, förlorar saltet i vacuum en af de tre molekyler 

 vatten, det innehåller, och redan vid 60° begynner klorväte bortgå, 

 hvilket synes däraf, att profvet gulfärgas. Om det i exsiccator 

 torkade saltet öfvergjutes med vatten, färgas det starkt gult; 

 det sönderdelas således af rent vatten. 



Funnet. Beräknadt 



• för C,2HmNC102 + SHaO . 



Cl 12,08 12,01 



H2O (i vacuum) 5,9 7 6,09 



